ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"17" квітня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/3633/25	

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.
при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “ПЗУ Україна” (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, код ЄДРПОУ 20782312)
до відповідача: Комунального підприємства “Одесміськелектротранс” (65007, Одеська обл., м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 1, код ЄДРПОУ 03328497)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 
про стягнення 65626,97 грн., -

за участю представників сторін: 
від позивача: не з`явився
від відповідача: Зуєва І.І., адвокат, діє на підставі ордеру
від третьої особи: не з`явився

Суть спору: Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “ПЗУ Україна” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства “Одесміськелектротранс” про стягнення суми в якості страхового відшкодування (шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди) у розмірі 65626,97 грн. 
В обґрунтування позовних вимог Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “ПЗУ Україна” вказує, що 08.11.2022 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Lexus» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та тролейбуса «Тролза-5265» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , який на праві власності належить Комунальному підприємству «Одесміськелектротранс»; постановою Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/16388/22 від 16.12.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; позивач на підставі страхового акту №23171/1, враховуючи рахунок на оплату №СФА0002801 від 09.11.2022, здійснив виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 65626,97 грн.; під час дослідження страхового випадку стало відомо, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу тролейбуса «Тролза-5265», державний номерний знак НОМЕР_3 , не була застрахована; з урахуванням ст.ст. 993, 997, 1191, 1166, 1188, 1172 ЦК України та ст.ст. 16, 27 Закону України “Про страхування” позивач заявляє про право на стягнення з відповідача суми в якості страхового відшкодування (шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди) у розмірі 65626,97 грн.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.09.2025 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з виявленими недоліками позовної заяви та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали.
12.09.2025 за вх.№28388/25 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3633/25; розглядати справу вирішено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; залучено ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; роз`яснено сторонам, що відповідно до ч.4 ст. 250, ч.7 ст. 252 ГПК України заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має право подати в строк для подання відзиву; клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін позивач має право подати в строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву; запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позовну заяву з доказами направлення позивачу - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та заперечення на відповідь на відзив (якщо така буде подана) протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; запропоновано позивачу у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив на позов, а також докази направлення відповіді на відзив відповідачу.
16.09.2026 за вх.№28688/25 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.
29.09.2025 за вх.№30158/25 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято судом до розгляду. У поданому відзиві відповідач просить суд відмовити в позові та вказує, зокрема, наступне:
- обґрунтовуючи ціну позову у розмірі 65626,97 грн., позивач в якості розрахунку розміру завданої шкоди посилається на страховий акт №23171/1 та рахунок на оплату №СФА0002801 від 09.11.2022, при цьому ані калькуляції, ані експертного висновку щодо вартості відновлювального ремонту до позовної заяви не додано; з наданого страхового акту не можливо визначити, які пошкодження зазнав автомобіль, які ремонтні роботи проведено, які деталі підлягають заміні і таке інше;
- огляд пошкодженого транспортного засобу перебуває у прямому причинному зв`язку із висновком оцінювача щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, оскільки саме на підставі акту (протоколу) огляду оцінювач в подальшому складає ремонтну калькуляцію та визначає розмір збитків; отже вкрай важливо, щоб огляд відбувався належним чином, за належних умов, а також, щоб пошкодження та характер ремонтних операцій, визначені оцінювачем, були обґрунтованими;
- на переконання КП «ОМЕТ», присутність під час огляду всіх заінтересованих осіб дає змогу забезпечити об`єктивність та належність такого огляду і, як наслідок, обґрунтованість оцінки, оскільки зрештою саме на заінтересованих осіб покладається обов`язок з відшкодування розміру збитків; інших засобів для досягнення цієї мети КП «ОМЕТ» не вбачає, з огляду на ту обставину, що страховий акт не є судовою експертизою у розумінні Закону України «Про судову експертизу», адже оцінювач не повідомлений про кримінальну відповідальність за дачу свідомо неправдивого висновку; окрім того, до позовної заяви не додано копію протоколу огляду транспортного засобу на момент скоєння ДТП; це не дає можливості об`єктивно оцінити пошкодження на момент ДТП та на момент складання страхового акту;
- вартість ремонтних робіт та деталей не може ґрунтуватися на припущеннях невідомого спеціаліста невідомого підприємства автомобільного сервісу, а отже відповідач вважає, що розмір збитків позивачем не доведено.
29.09.2025 за вх.№30162/25 до суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. У поданому клопотанні відповідач просив суд призначити судову автотоварознавчу експертизу, на розгляд якої поставити питання: Визначити розмір матеріального збитку, завданого транспортному засобу “Lexus”, державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті ДТП, яка сталась 08.11.2022; проведення експертизи доручити Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. В обґрунтування поданого клопотання відповідач вказує, що обґрунтовуючи ціну позову у розмірі 65626,97 грн., позивач в якості розрахунку розміру завданої шкоди посилається на страховий акт №23171/1, враховуючи рахунок на оплату №СФА0002801 від 09.11.2022; при цьому ані калькуляції, ані експертного висновку щодо вартості відновлювального ремонту до позовної заяви не додано; на думку відповідача вказаний страховий акт по даній справі є неналежним доказом, оскільки неможливо визначити, які пошкодження зазнав автомобіль, які ремонтні роботи проведено, які деталі підлягають заміні та який коефіцієнт зносу застосовувати.
01.10.2025 за вх.№30490/25 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду та в якій також наведено заперечення проти клопотання відповідача про призначення експертизи, а саме: вартість пошкоджень вже належним чином зафіксована та підтверджена документально (страховий акт, рахунок майстерні, платіжне доручення); клопотання відповідача є формальним і зайвим, спрямованим на затягування розгляду та створення видимості сумнівів у тому, що вже задокументовано; дані страхового договору (дата випуску автомобіля - 2018 рік, пробіг - 57700 км) повністю підтверджують адекватність оцінки пошкоджень та вартості ремонту. У поданій відповіді на відзив позивач просить суд задовольнити позов та вказує, зокрема, наступне:
- відповідач жодних дій щодо врегулювання шкоди в досудовому порядку не здійснив, що підтверджує повну бездіяльність роботодавця винуватця; така бездіяльність порушує права позивача на своєчасне відшкодування шкоди та демонструє явне нехтування відповідальністю за шкоду, завдану комунальним транспортним засобом; відповідач надає пояснення, які фактично не мають жодного підґрунтя і виглядають як формальна спроба заперечити очевидне;
- випуск водія на роботу без страхування є грубим порушенням вимог безпеки і свідчить про нехтування роботодавцем життям та здоров`ям працівника, адже у разі ДТП саме працівник та потерпілі залишаються без захисту; таке нехтування демонструє системний підхід до управління ризиками на комунальному підприємстві, що належить місту і фінансується з коштів місцевого бюджету, тобто ремонт і компенсації відшкодовуються за рахунок платників податків; 
- огляд транспортного засобу та складання страхового акту №23171/1 здійснено кваліфікованим оцінювачем, на підставі заяви власника автомобіля, відповідно до чинного законодавства та правил страхування; законодавством не передбачено обов`язкової присутності відповідача під час складання акту; відсутність представника відповідача не робить оцінку необ`єктивною; страховий акт містить детальний опис пошкоджень, перелік необхідних ремонтних робіт та їх вартість;
- ремонт пошкодженого автомобіля Lexus проводився у майстерні «Меридіан Плаза», м. Одеса; до матеріалів справи долучено рахунок, виданий майстернею, складений на підставі заявки від власника автомобіля, де зазначено товар, кількість, вартість деталей та обсяг ремонтних робіт; на підставі рахунку позивач здійснив виплату страхового відшкодування у сумі 65626,97 грн., що відповідає реальному обсягу пошкоджень та ринковій вартості ремонтних робіт преміального автомобіля; відповідач не надав жодних власних розрахунків вартості ремонту, а його зауваження щодо нібито «припущенності» шкоди є необґрунтованими і не можуть бути прийняті до уваги судом.
Ухвалою суду від 06.10.2025 здійснено перехід розгляду справи №916/3633/25 зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи №916/3633/25 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 23.10.2025 о 15:20.
Ухвалою суду від 23.10.2025, зокрема, клопотання відповідача за вх.№30162/25 про призначення експертизи задоволено; призначено у справі №916/3633/25 транспортно-товарознавчу (автотоварознавчу) експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України; поставлено на вирішення експерта/-ів наступне питання: Яка вартість матеріального збитку (шкоди), завданого транспортному засобу “Lexus” RX, 2018 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті ДТП, яка сталася 08.11.2022, на дату оцінки - 09.11.2022?; провадження у справі №916/3633/25 на час проведення експертизи зупинено.
04.12.2025 за вх.№38834/25 до суду від Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов лист разом з клопотанням експерта та матеріали справи №916/3633/25. У поданому клопотанні експерт просив суд:
- забезпечити можливість безперешкодного огляду об`єкту дослідження, а саме, КТЗ “LEXUS RX300”, реєстраційний номер НОМЕР_2 у незмінному стані після дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка сталася 08.11.2022; у разі неможливості надання об`єкта дослідження до адміністративної будівлі Одеського НДЕКЦ МВС, розташованого в місті Одеса, вул. Мечнікова, 108, просить забезпечити доставку судового експерта для проведення огляду та належні умови роботи на місці огляду транспортного засобу (КТЗ повинний знаходитися на рівному горизонтальному майданчику) і безперешкодний доступ до об`єкта, який досліджується (має бути забезпечений вільний доступ з усіх боків для можливості проведення дослідження, опису та фотографування), у разі необхідності також просимо забезпечити присутність уповноважених осіб;
- надати кольорові фотографії об`єкта дослідження КТЗ “LEXUS RX300”, реєстраційний номер НОМЕР_2 в електронному вигляді на DVD- носії (флеш-носії тощо) пошкоджень складових КТЗ з описом характеру, ступенів, обсягу пошкоджень, які були зроблені під час оглядів та складання протоколів (актів) огляду КТЗ та використані для складання: висновків експертів, звітів про оцінку КТЗ, калькуляцій відновлювального ремонту КТЗ, страхових актів, тощо;
- надати якісну копію протоколу (акту) огляду КТЗ, який був складений працівником ПАТ “Страхова компанія “ПЗУ Україна” за результатами огляду об`єкта дослідження “LEXUS RX300”, реєстраційний номер НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 08.11.2022;
- надати акт виконаних робіт, який був складений під час або після відновлення об`єкта дослідження “LEXUS RX300”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 08.11.2022;
- письмове повідомлення (дозвіл) суду про проведення транспортно-товарознавчої експертизи за вихідними даними, що містяться у матеріалах справи №916/3633/25, а також за тими вихідними даними, що будуть надані (додані) судом до зазначеної справи в установленому законом порядку на підставі клопотання експерта.
Ухвалою суду від 08.12.2025 поновлено провадження у справі №916/3633/25 з 24.12.2025; призначено судове засідання з розгляду клопотання експерта на 24.12.2025 о 09:50; повідомлено сторін, що зі змістом клопотання експерта можна ознайомитись через особистий кабінет в системі “Електронний суд”.
Ухвалою суду від 24.12.2025 клопотання експерта за вх.№38834/25 від 04.12.2025 у справі №916/3633/25 задоволено; зобов`язано Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “ПЗУ Україна” та Комунальне підприємство “Одесміськелектротранс” в строк до 02.01.2026 надати до суду всі наявні у них, витребувані експертом у клопотанні за вх.№38834/25 від 04.12.2025 та необхідні експерту для проведення призначеної експертизи, додаткові матеріали, які перелічені у клопотанні експерта, а саме надати: кольорові фотографії об`єкта дослідження КТЗ “LEXUS RX300”, реєстраційний номер НОМЕР_2 в електронному вигляді на DVD-носії (флеш-носії тощо) пошкоджень складових КТЗ з описом характеру, ступенів, обсягу пошкоджень, які були зроблені під час оглядів та складання протоколів (актів) огляду КТЗ та використані для складання: висновків експертів, звітів про оцінку КТЗ, калькуляцій відновлювального ремонту КТЗ, страхових актів, тощо; якісну копію протоколу (акту) огляду КТЗ, який був складений працівником ПАТ “Страхова компанія “ПЗУ Україна” за результатами огляду об`єкта дослідження “LEXUS RX300”, реєстраційний номер НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 08.11.2022; акт виконаних робіт, який був складений під час або після відновлення об`єкта дослідження “LEXUS RX300”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 08.11.2022; надано дозвіл на проведення транспортно-товарознавчої експертизи за вихідними даними, що містяться у матеріалах справи №916/3633/25, а також за тими вихідними даними, що будуть надані (додані) судом до зазначеної справи за наслідком їх надання сторонами на вимогу суду; провадження у справі №916/3633/25 на час проведення експертизи зупинено.
15.01.2026 за вх.№1548/26 до суду від Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення від 12.01.2026 про неможливість проведення судової експертизи. Натомість 22.01.2026 за вх.№2538/26 до суду від Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов лист разом з клопотанням експерта та матеріали справи №916/3633/25. У поданому клопотанні експерт вказав, що з матеріалів справи стало відомо, що ухвалою суду від 24.12.2025 судом було частково задоволено клопотання експерта від 26.11.2025 та у зв`язку з відсутністю додаткових матеріалів, експерт просив надати додаткові матеріали, які необхідні для виконання експертизи, а саме:
- надати кольорові фотографії об`єкта дослідження КТЗ “LEXUS RX300”, реєстраційний номер НОМЕР_2 в електронному вигляді на DVD- носії (флеш-носії тощо), пошкоджень складових КТЗ з описом характеру, ступенів, обсягу пошкоджень, які були зроблені під час оглядів та складання протоколів (актів) огляду КТЗ та використані для складання: висновків експертів, звітів про оцінку КТЗ, калькуляцій відновлювального ремонту КТЗ, страхових актів, тощо;
- надати якісну копію протоколу (акту) огляду КТЗ, який був складений працівником ПАТ “Страхова компанія “ПЗУ Україна” за результатами огляду об`єкта дослідження “LEXUS RX300”, реєстраційний номер НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 08.11.2022;
- надати акт виконаних робіт, який був складений під час або після відновлення об`єкта дослідження “LEXUS RX300”, реєстраційний помер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 08.11.2022.
Ухвалою суду від 26.01.2026 поновлено провадження у справі №916/3633/25 з 12.02.2026; призначено судове засідання з розгляду клопотання експерта на 12.02.2026 о 16:30; повідомлено сторін, що зі змістом клопотання експерта можна ознайомитись через особистий кабінет в системі “Електронний суд”.
Ухвалою суду від 12.02.2026 клопотання експерта за вх.№2538/26 від 22.01.2026 у справі №916/3633/25 задоволено; зобов`язано Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “ПЗУ Україна” та Комунальне підприємство “Одесміськелектротранс” в строк до 23.02.2026 надати до суду всі наявні у них, витребувані експертом у клопотанні за вх.№2538/26 від 22.01.2026 та необхідні експерту для проведення призначеної експертизи, додаткові матеріали, які перелічені у клопотанні експерта; провадження у справі №916/3633/25 на час проведення експертизи зупинено.
19.03.2026 за вх.№9715/26 до суду від Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення від 13.03.2026 про неможливість надання висновку експерта, у зв`язку з ненаданням додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи та матеріали справи №916/3633/25.
Ухвалою суду від 19.03.2026 поновлено провадження у справі №916/3633/25 з 25.03.2026; призначено підготовче засідання на 25.03.2026 о 17:40. У підготовчому засіданні 25.03.2026 судом у протокольній формі винесено ухвалу у порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.04.2026 об 11:30
У судове засідання 17.04.2026 позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.
Представник відповідача у судовому засіданні 17.04.2026 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
У підготовчі та судові засідання третя особа не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, повідомлялась шляхом направлення ухвал суду засобами поштового зв`язку, що підтверджується поштовими повідомленнями з довідками Укрпошти “адресат відсутній за вказаною адресою”. Відповідно до п.4 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Таким чином, судом були вжиті всі можливі заходи належного повідомлення відповідача про розгляд судом господарської справи, час та місце судових засідань. Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання належних їм процесуальних прав та виконання належних обов`язків, а господарський суд, повідомляючи учасників справи шляхом надсилання поштових повідомлень за офіційними, відомими суду, адресами зі свого боку забезпечує їм належні процесуальні гарантії на участь у розгляді справи. Відтак, господарський суд констатує, що третя особа належним чином повідомлена про розгляд даної справи господарським судом.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 12 січня 2026 року №40/2026, затвердженим Законом України від 14.01.2026 №4757-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.
Справа №916/3633/25 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.
Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від учасників справи не надійшло.
У відповідності до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
В судовому засіданні 17.04.2026 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.
Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 17.04.2026 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Натомість повне рішення складено 01.05.2026 у зв`язку з введенням в м. Одесі графіків відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, тривалу відсутність електроенергії у суді. Відповідні процесуальні строки на апеляційне оскарження вказаного рішення обчислюються з дати складання повного тексту (01.05.2026), на що суд звертає увагу учасників справи.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, господарський суд встановив:
В матеріалах справи наявний акцепт (індивідуальна частина) оферти (публічної частини) №001 від 14.04.2021 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №AM.171562, в якому зазначено:
- строк дії договору: з 18.11.2021 по 17.11.2022;
- страховик: Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “ПЗУ Україна”;
- страхувальник: ОСОБА_2 ; 
- транспортний засіб Lexus RX, 2018 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 .
Також в матеріалах справи наявний акт огляду транспортного засобу, який є невідємною частиною акцепту (індивідуальна частина) оферти (публічної частини) №001 від 14.04.2021 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №AM.171562.
08.11.2022 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів:
- ТЗ - тролейбус №3016, власник - КП “ОМЕТ”, водій - ОСОБА_1 ;
- ТЗ - Lexus RX300, номерний знак НОМЕР_2 , власник - ОСОБА_2 , страховик - ПрАТ СК «ПЗУ Україна».
Відповідно до ч.6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
В матеріалах справи наявна постанова Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2022 по справі №522/16388/22, за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Приймаючи дане судове рішення, суд зазначив наступне: згідно протоколу, 08 листопада 2022 року о 11-й годині 50 хвилини, в м. Одесі по вул. Грецька навпроти будинку 19, водій ОСОБА_1 , керуючи тролейбусом «ТРОЛЗА-5265», державний знак НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Lexus державний номер НОМЕР_2 ; при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками; даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП; в судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе визнав повністю; також, його провина у скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується наступними письмовими доказами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення: письмовими поясненнями ОСОБА_2 , схемою місця ДТП від 08.11.2022.
В матеріалах справи наявний протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №358198, в якому значиться, зокрема, відомості про учасників ДТП.
09.11.2022 власником ТЗ - Lexus RX300, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було подано заяву про настання випадку, що має ознаки страхового (номер повідомлення 29276) щодо події, яка відбулась 08.11.2022, із поміткою про форму виплати відшкодування згідно умов страхування: перерахувати на СТО «Мерідіан Плаза».
У розпорядженні №23171/1/1 на виплату страхового відшкодування зазначено наступне: договір №AM.171562; страхувальник - ОСОБА_2 ; об`єкт - Lexus RX, реєстраційний номер: НОМЕР_2 ; страхова сума - 1295793 грн.; страховий акт №23171/1; дата події - 08.11.2022; дата заяви - 09.11.2022; перерахувати страхове відшкодування в розмірі 65626,97 грн. за наступними реквізитами - ТОВ «Мерідіан Плаза» (отримувач); призначення платежу: страх.відшкод. ( ОСОБА_2 ), за авт.рем.роб.зг.рах. №СФА2801 від 09.11.22, з ПДВ.
В матеріалах справи наявний рахунок на оплату №СФА0002801 від 09.11.2022, відповідно до якого:
- покупець: ПрАТ СК «ПЗУ Україна»; постачальник: ТОВ «Мерідіан Плаза»; підстава: заявка на ремонт №0000009310 від 09.11.2022, замовник ОСОБА_2 , автомобіль - Lexus RX300, НОМЕР_2 ;
- наведено перелік товару та його кількість (фарба - 1, витратні матеріали - 1, накладка бамперна нижня - 1, накладка заднього бампера - 1, кліпса - 4, насадка глушника ліва - 1, фонарь задній лівий - 1, бампер задній зняття і встановлення, бампер задній розбирання і збирання, бампер задній ремонт, бампер задній підготовка до фарбування, бампер задній фарбування, бампер задній полірування, глушник заміна, фонарь задній лівий заміна, накладка заднього бампера заміна, підбір фарби, мийка комплексна), ціну кожного товару та загальну суму в розмірі 65626,97 грн.
В матеріалах справи наявний страховий акт №23171/1, в якому містяться, зокрема, відомості про: об`єкт страхування (Lexus RX, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , договір №AM.171562), подію (08.11.2022, Одеса, перехрестя вул. Грецька-Решельєвська) та розрахунок страхового відшкодування у розмірі 65626,97 грн. та вказано про прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 65626,97 грн.
Також в матеріалах справи наявна платіжна інструкція №00085588 від 17.11.2022 про сплату ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь ТОВ «Мерідіан Плаза» 65626,97 грн. із призначенням платежу: страх.відшкод. ( ОСОБА_2 ), за авт.рем.роб.зг.рах. №СФА2801 від 09.11.22, з ПДВ.
У регресній вимозі №29276/23171/1 від 19.05.2023 позивач, керуючись ст. 27 Закону України “Про страхування”, ст. 993, гл. 82, ст.ст. 1166, 1191 ЦК України, у зв`язку з тим, що на момент скоєння ДТП тролейбус, яким керував ОСОБА_1 - винуватець ДТП, не був забезпечений полісом ОСЦПВВНТЗ, просив відповідача перерахувати на рахунок позивача 65626,97 грн. виплаченого страхового відшкодування. 
Несплата відповідачем на користь позивача суми розміру виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу стала підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом. 
Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Реалізовуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно зі ст. 979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством. 
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу.
За ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
За ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Закон України «Про страхування» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) регулює відносини у сфері страхування, визначає загальні правові засади здійснення діяльності із страхування, надання посередницьких послуг і спрямований на посилення захисту прав та законних інтересів клієнтів, у тому числі споживачів, шляхом встановлення вимог до системи управління, платоспроможності страховиків, філій страховиків-нерезидентів на території України та розкриття ними інформації, встановлює вимоги до порядку укладання, обслуговування та виконання договорів страхування та перестрахування, врегульовує питання інформаційного забезпечення договорів страхування та перестрахування і дій, що передують їх укладанню, а також державне регулювання та нагляд у сфері страхування.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, зокрема, що страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства;
За ст. 108 Закону України «Про страхування» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (втратив чинність, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) врегульовано відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Статтею 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (втратив чинність, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що: страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування"; власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах; дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (втратив чинність, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (втратив чинність, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.
За ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (втратив чинність, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно зі ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (втратив чинність, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування); до підприємства, установи, організації, що відповідає за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини; до особи, яка заподіяла шкоду навмисно.
У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.
В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
За ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до ч.6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно зі ст.ст. 76-78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: “баланс імовірностей” (balance of probabilities) або “перевага доказів” (preponderance of the evidence); “наявність чітких та переконливих доказів” (clear and convincing evidence); “поза розумним сумнівом” (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Салов проти України” від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Надточий проти України” від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Господарський суд зазначає, що з наявних матеріалів справи вбачаються наступні обставини:
- позивач - Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “ПЗУ Україна” на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №AM.171562 був страховиком власника ТЗ - Lexus RX, 2018 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 .
- 08.11.2022 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: тролейбус №3016, власник - КП “ОМЕТ”, водій - ОСОБА_1 ; Lexus RX300, номерний знак НОМЕР_2 , власник - ОСОБА_2 , страховик - ПрАТ СК «ПЗУ Україна»;
- постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2022 по справі №522/16388/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;
- 09.11.2022 власником ТЗ - Lexus RX300, номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було подано заяву про настання випадку, що має ознаки страхового (номер повідомлення 29276) щодо події, яка відбулась 08.11.2022, із поміткою про форму виплати відшкодування згідно умов страхування: перерахувати на СТО «Мерідіан Плаза»;
- у рахунку на оплату №СФА0002801 від 09.11.2022 було наведено перелік товару та його кількість (фарба - 1, витратні матеріали - 1, накладка бамперна нижня - 1, накладка заднього бампера - 1, кліпса - 4, насадка глушника ліва - 1, фонарь задній лівий - 1, бампер задній зняття і встановлення, бампер задній розбирання і збирання, бампер задній ремонт, бампер задній підготовка до фарбування, бампер задній фарбування, бампер задній полірування, глушник заміна, фонарь задній лівий заміна, накладка заднього бампера заміна, підбір фарби, мийка комплексна), ціну кожного товару та загальну суму в розмірі 65626,97 грн.;
- на підставі страхового акту №23171/1 було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 65626,97 грн., яке було сплачене позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією №00085588 від 17.11.2022 про сплату ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь ТОВ «Мерідіан Плаза» 65626,97 грн.;
- у регресній вимозі №29276/23171/1 від 19.05.2023 позивач, керуючись ст. 27 Закону України “Про страхування”, ст. 993, гл. 82, ст.ст. 1166, 1191 ЦК України, у зв`язку з тим, що на момент скоєння ДТП тролейбус, яким керував ОСОБА_1 - винуватець ДТП, не був забезпечений полісом ОСЦПВВНТЗ, просив відповідача перерахувати на рахунок позивача 65626,97 грн. виплаченого страхового відшкодування.
В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем вказаної суми.
Суброгація (від лат. «subrogare» - заміщення, обрання взамін) є одним із видів відступлення права, який полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 70 постанови ВП ВС від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц). Під час суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого.
Регресом (з лат. «regressus» - зворотній рух) є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить зі змісту статей 559 та 1191 ЦК України, згідно з якими зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зважаючи на зміст наведених норм ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в цьому випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою. Під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання нею обов`язку боржника і, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання (див. пункти 44 - 46 постанови ВП ВС від 04.07.2018 у справі №910/2603/17).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) зроблено висновок, що аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв?язку з виконанням своїх трудових (службових) обов?язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб?єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб?єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм
Таким чином, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» перейшло в межах виплаченої суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, в даному випадку відповідача - власника ТЗ та роботодавця третьої особи, винної у ДТП.
Господарський суд наголошує, що обставина вчинення третьої особою ДТП 08.11.2022, обставина вини у цьому ДТП третьої особи у справі та обставина відсутності у третьої особи, яка на момент ДТП була працівником відповідача полісу обов?язкової цивільно-правової відповідальності ВНТЗ є доведеними і не ставляться під сумнів жодною стороною.
Таким чином, спірним у даній справі є лише розмір, який підлягає відшкодуванню.
Господарський суд наголошує, що на підтвердження розміру заявленого відшкодування позивачем надано страховий акт №23171/1 та рахунок на оплату №СФА0002801 від 09.11.2022.
Разом з тим, господарський суд наголошує, що з поданих позивачем доказів суд не може встановити, які саме пошкодження зазнав автомобіль в результаті ДТП, яка сталась 08.11,2022, яких автомобіль потребував робіт і матеріалів, коефіцієнт фізичного зносу, та якою мірою перелік робіт та матеріалів, зазначених в рахунку №СФА0002801 від 09.11.2022, стосувались зазначеної ДТП.
У відповіді на відзив позивачем наголошено, що страховий акт містить детальний опис пошкоджень, перелік необхідних ремонтних робіт та їх вартість, натомість страховий акт №23171/1 вказаного не містить, а визначено лише суму в розмірі 65626,97 грн., проте з чого вона складається не зазначено. Окрім того, з наданого страхового акту неможливо визначити, які пошкодження зазнав автомобіль, які ремонтні роботи проведено, які деталі підлягали заміні. Так само позивачем ані до позову, ані на вимоги експерта в рамках призначеної судом експертизи не було надано ані фотографій пошкодженого автомобілю, ані витребуваних експертом висновків експертів, звітів про оцінку КТЗ, калькуляцій відновлювального ремонту КТЗ, страхових актів, якісної копію протоколу (акту) огляду КТЗ, який був складений працівником ПАТ “Страхова компанія “ПЗУ Україна” за результатами огляду об`єкта дослідження “LEXUS RX300”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 08.11.2022; акту виконаних робіт, який був складений під час або після відновлення об`єкта дослідження “LEXUS RX300”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 08.11.2022.
З рахунку №СФА0002801 від 09.11.2022, в якому наведено перелік робіт та послуг, суд не може визначити чи всі ці роботи та послуги були викликані ДТП, яка сталась 08.11.2022, та чи вони виконані з приводу вказаної ДТП. 
Таким чином, суд в цій частині погоджується з доводами відповідача, що в матеріалах справи відсутні докази (калькуляції, експерті висновки), які б підтвердили вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, який був здійснений внаслідок ДТП, що сталася 08.11.2022. Рахунок №СФА0002801 від 09.11.2022, який складений надавачем послуг з ремонту, з огляду на вищевикладене не може бути покладений в основу судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування, яка повинна бути доведена саме позивачем як заявником даного позову.
Господарський суд вказує, що до предметом доказування у справі входить розмір шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а для визначення розміру такої шкоди необхідним є проведення дослідження та відповідне складання звіту про оцінку автомобіля або висновку експерта, який відсутній в матеріалах справи, водночас відповідачем ставиться під сумнів розмір заявленої до стягнення суми в якості страхового відшкодування (шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди) у розмірі 65626,97 грн. Слід окремо зазначити, що судом було задоволено клопотання відповідача та призначено у справі №916/3633/25 транспортно-товарознавчу (автотоварознавчу) експертизу, натомість у зв?язку з ненаданням на вимогу експерта витребуваних експертом документів, необхідних йому для проведення призначеної експертизи, експертиза не була проведена. Зокрема, експерту не було надано: кольорові фотографії об`єкта дослідження КТЗ “LEXUS RX300”, реєстраційний номер НОМЕР_2 в електронному вигляді на DVD-носії (флеш-носії тощо), пошкоджень складових КТЗ з описом характеру, ступенів, обсягу пошкоджень, які були зроблені під час оглядів та складання протоколів (актів) огляду КТЗ та використані для складання: висновків експертів, звітів про оцінку КТЗ, калькуляцій відновлювального ремонту КТЗ, страхових актів, тощо; якісну копію протоколу (акту) огляду КТЗ, який був складений працівником ПАТ “Страхова компанія “ПЗУ Україна” за результатами огляду об`єкта дослідження “LEXUS RX300”, реєстраційний номер НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 08.11.2022; акту виконаних робіт, який був складений під час або після відновлення об`єкта дослідження “LEXUS RX300”, реєстраційний номе НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 08.11.2022.
Позивач під час розгляду клопотань експерта жодних документів, пояснень з приводу запитуваних експертом документів, заяв/клопотань не надав та не сприяв проведенню експертизи шляхом надання до суду всіх необхідних документів на вимогу експерта.
За всіх вищевстановлених судом обставин, з урахуванням відсутності можливості на підставі наданих позивачем доказів перевірити розмір заявленого до стягнення відшкодування, суд дійшов висновку, що обставини, які доводить суду відповідач в частині неможливості з наданих доказів встановити вид, перелік та вартість пошкоджень автомобілю внаслідок ДТП, а також встановити вартість відновлювального ремонту (робіт та матеріалів), яких він потребував - є більш вірогідними ніж доводи позивача, що відповідачем в загальному порядку не спростовано наданих доказів. Зокрема, суд вбачає, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, які саме ушкодження зазнав автомобіль саме внаслідок ДТП, яка сталась 08.11.2022, якого відновлювального ремонту потребував, і якими доказами позивач визначив цей розмір перед його сплатою, а саме: позивачем не надано ані фотографій пошкодженого автомобілю (ні до позову, ні на вимогу експерта), ані висновків експертів, звітів про оцінку КТЗ, калькуляцій відновлювального ремонту КТЗ, актів виконаних робіт, складених за участю позивача тощо.
За таких обставин господарський суд дійшов висновку про недоведеність та відмову у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “ПЗУ Україна” до Комунального підприємства “Одесміськелектротранс” про стягнення 65626,97 грн.
Іншого позивачем не доведено.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “ПЗУ Україна” - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повне рішення складено 01 травня 2026 р. у зв`язку з введенням в м. Одесі графіків відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, тривалу відсутність електроенергії у суді.

Суддя Ю.С. Бездоля