ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року	Львів	Справа № 380/18610/24 пров. № А/857/35422/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.,
суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року (головуючий суддя: Кравців О.Р., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій,-
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», 03.09.2024 звернулося з позовом до суду, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Львівській області від 20.08.2024 № 4419-ПП «Про проведення фактичної перевірки»;
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Львівській області щодо проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», результати якої оформлено актом (довідкою) «про результати фактичної перевірки ТОВ «НВП «Гетьман» від 28.08.2024 № 35977/13-01-09-01/31804036;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області утриматися від вчинення дій щодо прийняття розпорядження (рішення) про анулювання (припинення дії) ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), реєстраційний номер 990208202400071, дата реєстрації 28.08.2024, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», на підставі акту (довідки) «про результати фактичної перевірки ТОВ «НВП «Гетьман» від 28.08.2024 № 35977/13-01-09-01/31804036;
- зобов`язати Державну податкову службу України утриматися від вчинення дій щодо прийняття розпорядження (рішення) про анулювання (припинення дії) ліцензії на виробництво алкогольних напоїв, реєстраційний номер 990108202400023, дата реєстрації 25.04.2024, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», на підставі акту (довідки) «про результати фактичної перевірки ТОВ «НВП «Гетьман» від 28.08.2024 № 35977/13-01-09-01/31804036, складеного Головним управлінням ДПС у Львівській області.
Обґрунтовує позов тим, що ГУ ДПС у Львівській області провело фактичну перевірку ТОВ «НВП «Гетьман». За результатами перевірки складено Акт № 35977/13-01-09-01/31804036 від 28.08.2024. Однак позивач вважає такі дії ГУ ДПС у Львівській області протиправними, оскільки наказ, на підставі якого проведено фактичну перевірку, прийнятий із порушенням вимог до його змісту, що передбачені законом, а тому, такий слід скасувати, а дії ГУ ДПС у Львівській області визнати протиправними.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.
Головне управління ДПС у Львівській області, 21.10.2025 подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило відхилити її.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» зареєстроване як юридична особа 10.12.2001, податковий номер платника податків: 31804036; види економічної діяльності: 11.01 Дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв (основний); 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 46.35 Оптова торгівля тютюновими виробами; 46.34 Оптова торгівля напоями; 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.
Листом від 24.07.2024 № 21395/7/99 00-09-02-01-07 ДПС України повідомило ГУ ДПС у Вінницькій та Львівській областях та Управління контролю за підакцизними товарами, що за результатами аналізу наявної у розпорядженні контролюючого органу інформації встановлено продаж алкогольних напоїв кінцевим споживачам, виробником яких зазначено ТОВ «НВП «Гетьман», маркованих марками акцизного податку на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари. У зв`язку із чим, наголошено про необхідність проведення з 26.07.2024 одночасних фактичних перевірок суб`єкта господарювання за адресами, зазначеними у додатку.
Також, листом від 25.07.2024 № 21425/7/99-00-09-02-01-07 ДПС України повідомило ГУ ДПС у Львівській області, що з метою запобігання та виявлення порушень законодавства платниками податків, які здійснюють виробництво, зберігання та реалізацію підакцизних товарів, виконання функцій, передбачених підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.16 та 19-1.1.17 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, статтею 16 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Положенням про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, здійснено направлення, на період з 26.07.2024 по 04.08.2024, для надання практичної допомоги та участі в проведенні фактичних перевірок (у разі потреби) посадових Чубаря А.К. та Ніколаєва В.О.
ГУ ДПС у Львівській області видано наказ № 4419-ПП від 20.08.2024 «Про проведення фактичної перевірки», в якому вказано, що перевірка призначена «з метою посилення контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, запобігання порушень у сфері оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, на підставі статей 20, 61, 62, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 та підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), статті 16 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин що використовується в електронних сигаретах та пального» (зі змінами та доповненнями) (далі Закон № 481/95-ВР) та на виконання листів ДПС України від 24.07.2024 № 21395/7/99 00-09-02-01-07 та від 25.07.2024 року № 21425/7/99-00-09-02-01-07.
Наказом вказано провести фактичну перевірку з 21.08.2024 по 30.08.2024 ТОВ «НВП «Гетьман» за адресами: м. Львів, вул. Волинська, 10-10А, щодо дотримання вимог Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин що використовується в електронних сигаретах та пального» та інших законодавчих актів, що регулюють виробництво, зберігання та обіг підакцизних товарів, зокрема, спирту, тютюнових виробів та алкогольних напоїв.
Також, ГУ ДПС у Львівській області підготовлені направлення на перевірку від 20.08.2024 № 9023, № 9024, № 9025, згідно з якими на підставі підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 19-1.1.14 пункту 19-1.1 статті 19-1, статті 20, підпункту 80.2.5 та підпункту 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України та наказу № 4419-ПП від 20.08.2024 ГУ ДПС у Львівській області проводить фактичну перевірку. Мета перевірки: контроль за дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу спирту, спиртовмісної продукції, підакцизних товарів, порядок здійснення готівкових розрахунків, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, свідоцтв.
ГУ ДПС у Львівській області здійснено фактичну перевірку та за результатами проведеної перевірки складено Акт (довідку) № 35977/13-01-09-01/31804036 від 28.08.2024.
У вказаному Акті (довідці) зафіксовано, що перевіркою за період з 21.08.2024 до 28.08.2024 дотримання порядку зберігання, ведення обліку і фактичної наявності марок акцизного податку для маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва відповідно до пункту 7 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовується в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251, а також з питань дотримання порядку зберігання, ведення обліку і фактичної наявності марок акцизного податку для маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва, встановлення фактичних залишків спирту, готової продукції, водно-спиртової суміші, тари та матеріалів для укупорки, дослідження їх використання в процесі виробництва, відповідності використання в процесі виробництва електроенергії та води, порушень не встановлено.
Також вказано, що: «Працівниками ГУ ДПС у Рівненський області, ГУ ДПС у м. Києві, ГУ ДПС у Львівській області та ГУ ДПС у Кіровоградській та Одеській області було проведено 26 фактичних перевірок магазинів, у яких реалізовувались алкогольні напої виробництва ТОВ «НВП «Гетьман», а саме горілка «Наливайко За волю», які були позначені марками акцизного податку із порушенням правил маркування, а саме відповідно до електронних ресурсів ДІС України суб`єкти роздрібної торгівлі реалізовували алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідало сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари (тобто немаркованих).
Зокрема, працівниками ГУ ДПС у Рівненський області, ГУ ДІС у м. Києві, ГУ ДПС у Львівській області та ГУ ДПС у Кіровоградській та Одеській області в ході фактичних перевірок було встановлено, що марки акцизного податку з зазначеною сумою акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції 1,333 грн, яка відповідає алкогольному напою міцністю 20 відс: ємністю 0,05 л, було використано для маркування алкогольних напоїв міцністю 40 відс. ємністю 0,1л. та 0,5л. (горілка «Наливайко За Волю»), серія та номер марки акцизного податку - AFSE 309816, 309813, 309820, 309831, 309832. 309837, 309830, 309825, 309856, 309850, 309854, 309855, 309842; AFSR 309812, 309801 та інші. Перевіряючими встановлено, що дана продукція постачалась ТОВ «НВП «Гетьман» згідно видаткових накладних № 3701 від 01.07.2024 (покупець ПП «Корвус»), № 3036 від 05.06.2024 та № 3331 від 18.06.2024 (покупець ТОВ «ОЛГА_ТОРГ»), № 3382 від 19.06.2024 (покупець ТОВ «Рівненська дистрибуційна компанія»), № 2766 від 29.05.2024 (покупець ПП «Мережа-Сервіс Львів»), № 3019 від 06.06.2024 та № 1995 від 25.04.2024 (покупець ТОВ «Сільпо-Фуд»).
ТОВ «НВП «Гетьман» отримувало наступні марки акцизного податку з зазначеною сумою акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції 1,333 грн загальною кількістю 1450000 шт. (таблиця).
Станом на 21.08.2024 вищезазначені марки акцизного податку на підприємстві чи готова продукція, маркована цими марками, на складі підприємства відсутня.
Підприємству, 22.08.2024 та 26.08.2024 вручено вимоги про надання, звітів по отриманню та використанню спирту, звіт по виготовленню алкогольних напоїв та їх реалізації, копії журналу по отриманню та використанню марок акцизного податку. Станом на 28.08.2024 підприємством відповіді та матеріалів не було надано».
Після ознайомлення із змістом Акту (довідки) працівники ТОВ «НВП «Гетьман» відмовились від отримання та підписання такого, про що проставлена відповідна відмітка на сторінці 13 Акту (довідки). Також, складено Акт № 1132/13-01-09-01/31804036 від 28.08.2024 відмови від отримання та підписання акту перевірки від 28.08.2024 № 35977/13-01-09-01/31804036.
Оскільки позивач з оскарженим наказом та діями відповідача не погодився, вважає їх протиправними та такими, що порушують його права, звернувся до суду із цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ про проведення фактичної перевірки № 4419-ПП від 20.08.2024 відповідає вимогам щодо відображення у ньому достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, а відповідач під час призначення та проведення фактичної перевірки діяв в межах та на підставі норм чинного законодавства.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).
Одним з видів податкового контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавств відповідно до статті 75 ПК України є право контролюючих органів на проведення камеральної, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичної перевірки.
Такі перевірки мають свої особливості щодо сфери правового регулювання, підстав для їх призначення, проведення, оформлення результатів та прийнятих за її наслідками рішень.
Так, підпунктом 75.1.3. пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 ПК України.
На відміну від всіх інших передбачених законом перевірок фактична перевірка здійснюється без будь-якого попередження платника податку (особи) відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України.
Водночас, попри відсутність необхідності попередження платника про проведення фактичної перевірки закон встановлює підставі та обов`язкові умови (обставини), що є необхідною передумовою для її здійснення. Перелік підстав, які зумовлюють проведення фактичної перевірки, окреслений у відповідних підпунктах пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на правове формулювання пункту 80.2 статті 80 ПК України, контекст якої передбачає (встановлює) можливість проведення перевірки, як за наявності виключно (хоча б) однієї підстави, вказаної в цій нормі, так і за наявності одночасно декількох таких підстав у їх сукупності, що є мірою достатності для виникнення у контролюючого органу права на призначення перевірки. Водночас запроваджене законодавцем правове регулювання у цій нормі зумовлює і певні особливості її застосування контролюючим органом, оскільки абзацом третім пункту 81.1 статті 81 ПК України закріплені обов`язкові вимоги до змісту наказу про призначення перевірки, зокрема, необхідність відображення у ньому підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.
У цій справі в основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України (правова підстава).
За приписами підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Отже, єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює.
Відповідно, саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.
Підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України містить перелік сфер об`єктів податкового контрою, інформація про можливі порушення в яких має бути перевірена на предмет її підтвердження/спростування, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Застосована законодавцем у цій нормі конструкція щодо наявної/отриманої інформації «яка свідчить про можливі порушення» дає підстави для висновку, що вона має вказувати саме на можливі порушення платником податків законодавства у визначеній сфері, тобто ті ймовірні, засновані на обґрунтованих припущеннях, порушення, які підлягають перевірці на підставі цієї інформації.
Водночас аналіз абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником.
Аналіз підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме наявність/отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.
У випадку оскарження до суду платником наказу про призначення фактичної перевірки та/або прийнятого рішення податковим органом за наслідками такої перевірки, яка здійснена відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України з підстав не зазначення деталізованої інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства, доказів цього, суд, здійснюючи розгляд справи та оцінюючи обставини, підстави позову, не позбавлений можливості встановити та перевірити наявність або відсутність такої інформації про ймовірні порушення, що є законодавчо встановленою передумовою та підставою для призначення такої перевірки.
У спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним.
Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 26 березня 2024 року у справі № 420/9909/23.
Застосовуючи такі висновки до спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції, перевіряючи питання наявності обґрунтованої підстави для проведення перевірки на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, виходить з того, що підстави для призначення перевірки було:
«посилення контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, запобігання порушень у сфері оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, на підставі статей 20, 61, 62, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 та підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), статті 16 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин що використовується в електронних сигаретах та пального» (зі змінами та доповненнями) та на виконання листів ДПС України від 24.07.2024 року № 21395/7/99-00-09-02-01-07 та від 25.07.2024 року № 21425/7/99-00-09-02-01-07»
Суд апеляційної інстанції зазначає, що листом від 24.07.2024 № 21395/7/99 00-09-02-01-07 ДПС України повідомлено ГУ ДПС у Вінницькій та Львівській областях та Управління контролю за підакцизними товарами, що за результатами аналізу наявної у розпорядженні контролюючого органу інформації встановлено продаж алкогольних напоїв кінцевим споживачам, виробником яких зазначено ТОВ «НВП «Гетьман», маркованих марками акцизного податку на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари. У зв`язку із чим, наголошено про необхідність проведення з 26.07.2024 одночасних фактичних перевірок суб`єкта господарювання за адресами, зазначеними у додатку.
Листом від 25.07.2024 № 21425/7/99-00-09-02-01-07 ДПС України повідомлено ГУ ДПС у Львівській області, що з метою запобігання та виявлення порушень законодавства платниками податків, які здійснюють виробництво, зберігання та реалізацію підакцизних товарів, виконання функцій, передбачених підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.16 та 19-1.1.17 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, статтею 16 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Положенням про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, здійснено направлення, на період з 26.07.2024 по 04.08.2024, для надання практичної допомоги та участі в проведенні фактичних перевірок (у разі потреби) посадових Чубаря А.К. та Ніколаєва В.О.
Відтак, доводи позивача про відсутність правових підстав для проведення фактичної перевірки є безпідставними.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наявні достатні докази на підтвердження наявності підстав для призначення фактичної перевірки позивача. 
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління ДПС у Львівській області щодо проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», результати якої оформлено актом (довідкою) «про результати фактичної перевірки ТОВ «НВП «Гетьман» від 28.08.2024 № 35977/13-01-09-01/31804036, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 21.08.2024 головному бухгалтеру ТОВ «НВП «Гетьман» о 8:45 год, тобто до початку проведення перевірки, вручено направлення на перевірку від 20.08.2024 № 9023, № 9024, № 9025, а також пред`явлено службове посвідчення та вручено копію наказу № 4419-ПП від 20.08.2024 (а. с. 38-40 том 1).
У подальшому, позивачем допущено уповноважених посадових осіб контролюючого органу до перевірки, проти проведення перевірки не заперечувала, у результаті чого перевірка фактично проведена.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на висновки викладені в постанові Верховного Суду від 05.04.2019 у справі № 810/2712/17, згідно яких, платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема виїзної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.
Також, аналогічні висновки щодо застосування норм права у спірних відносинах викладені у постановах Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 815/4392/15, від 18.12.2019 у справі № 808/3975/13-а, від 04.02.2020 у справі № 809/104/16, від 20.02.2020 у справі № 810/1048/17.
Тобто, оскільки фактично допуск до проведення перевірки ТОВ «НВП «Гетьман» відбувся, а контролюючим органом реалізовано наказ від 20.08.2024 № 4419-ПП «Про проведення фактичної перевірки» та оформлено результат перевірки Актом № 35977/13-01-09-01/31804036 від 28.08.2024, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи позивача в цій частині. Водночас зазначає, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Львівській області щодо проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», результати якої оформлено актом (довідкою) «про результати фактичної перевірки ТОВ «НВП «Гетьман» від 28.08.2024 № 35977/13-01-09-01/31804036, є безпідставними.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ про проведення фактичної перевірки № 4419-ПП від 20.08.2024 відповідає вимогам щодо відображення у ньому достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, а відповідач під час призначення та проведення фактичної перевірки діяв в межах та на підставі норм чинного законодавства.
Щодо позовних вимог зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області утриматися від вчинення дій щодо прийняття розпорядження (рішення) про анулювання (припинення дії) ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), реєстраційний номер 990208202400071, дата реєстрації 28.08.2024, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман», на підставі акту (довідки) «про результати фактичної перевірки ТОВ «НВП «Гетьман» від 28.08.2024 № 35977/13-01-09-01/31804036 та зобов`язати Державну податкову службу України утриматися від вчинення дій щодо прийняття розпорядження (рішення) про анулювання (припинення дії) ліцензії на виробництво алкогольних напоїв, реєстраційний номер 990108202400023, дата реєстрації 25.04.2024, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю «Науковови-робниче підприємство «Гетьман», на підставі акту (довідки) «про результати фактичної перевірки ТОВ «НВП «Гетьман» від 28.08.2024 № 35977/13-01-09-01/31804036, складеного Головним управлінням ДПС у Львівській області, то суд апеляційної інстанції вважає що такі задоволенню не підлягають. Оскільки в адміністративному процесі суд здійснює захист лише порушених прав, а не на майбутнє.
Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –
постановив:
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року у справі № 380/18610/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська