ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 червня 2026 року 	Справа № 280/11575/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (вул. Штабна, буд. 13, прим. 23, м. Запоріжжя, 69000) до Тернопільської митниці (вул. Текстильна, буд. 38, м. Тернопіль, 46400) про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
30.12.2025 засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (далі - позивач) до Тернопільської митниці (далі – відповідач), в якій позивач просить суд: 
визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000408/2 від 11.12.2025.
Крім того, просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати по даній справі; призначити справу за цим позовом до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи Митного кодексу України та зазначає, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. З урахуванням вищезазначеного просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою від 05.01.2026 у справі відкрите спрощене позовне провадження, судовий розгляд призначений без повідомлення (виклику) учасників справи.
19.01.2026 засобами системи «Електронний суд» від відповідача до суду надійшов відзив на позов та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
В обґрунтування відзиву митний орган зазначив, що в поданих позивачем документах, на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Крім того, відповідач вказав на те, що митним органом у встановленому законом порядку було встановлено, що вартість імпортованого позивачем товару є вищою ніж заявлена, що зумовило прийняття рішень про коригування митної вартості товарів. З урахуванням вищезазначеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою від 19.01.2026 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд з викликом сторін справи №280/11575/25 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін було відмовлено.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, судом встановлено наступне.
23.04.2024 року ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (м.Запоріжжя, Покупець) уклало з Документ сформований в системі «Електронний суд» 30.12.2025 1 компанією «GS DALIAN" CO., LTD» (Китай) (Продавець) зовнішньоекономічний контракт №DALIAN-1-2024-TD на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікації (Додатку), яка є невід`ємною частиною даного контракту/
Відповідно до умов даного Контракту, специфікації №8 від 22.07.2025 року, рахунку фактури № 0215725 від 25.08.2025 року, Коносамента №BW25090265 від 17.09.25, залізничної накладної №617522 від 26.11.25 було здійснено поставку позивачу товарів загальною вартістю 19 494,92 долари США.
05 грудня 2025 року уповноваженою особою позивача було подано до митного оформлення митну декларацію (надалі – МД) типу ІМ40АА № 25UA403070011272U4, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товари: 
Товар №1 «Вироби технічного призначення з суміші азбесто-каучукової маси та органічних зв`язуючих речовин з армуванням або без нього, з просоченням або покриттям мастилом, тальком, графітом або без нього: набивка сальникова тип АГІ (шнур азбестовий, плетений, з графітом, інгібований): арт.АГІ 8мм – 60 кг (12 рулонів); арт.АГІ 10мм – 60 кг (12 рулонів); арт.АГІ 12мм – 140 кг (28 рулонів); арт.АГІ 24мм – 80 кг (8 рулонів); набивка сальникова тип АП (шнур азбестовий плетений, просочений жировим антифрикційним складом на основі нафтових екстрактів, графітований): арт.АП 5мм – 100 кг (20 рулонів); арт.АП 8мм – 160 кг (32 рулонів); арт.АП 12мм – 140 кг (28 рулонів); арт.АП 14мм – 100 кг (20 рулонів); арт.АП 18мм 160 кг (16 рулонів); арт.АП 20мм – 100 кг (10 рулонів); арт.АП 30мм – 60 кг (6 рулонів); арт.АП 32мм – 80 кг (8 рулонів); набивка сальникова тип АПР (шнур азбестовий плетений, армований латунним дротом, просочений жировим антифрикційним складом на основі нафтових екстрактів, графітований): арт.АПР 10мм – 100 кг (20 рулонів); набивка сальникова тип АС (шнур азбестовий плетений, еластичний, круглого перетину): арт.АС 6мм – 100 кг (20 рулонів); арт.АС 8мм – 140 кг (28 рулонів); арт.АС 12мм – 140 кг (28 рулонів); арт.АС 14мм – 140 кг (28 рулонів); арт.АС 16мм – 100 кг (10 рулонів); тканина азбестова жароміцна, тканина, на основі скляної нитки: 1,7 мм х 1000 мм – 980 м2 (35 мішків); 2,5 мм х 1000 мм – 440 м2 (20 мішків); 3,0 мм х 1000 мм – 595 м2 (35 мішків); ущільнювальний матеріал у вигляді листів, неармований, являє суміш азбесто-каучукової маси та органічних зв`язуючих речовин, листовий пароніт для використання в холодильних установках: пароніт ПОН-Б 0,8 мм – 1301 кг (240 листів); пароніт ПОН-Б 1,0 мм – 2552 кг (398 листів); пароніт ПОН-Б 1,5 мм – 823 кг (88 листів); пароніт ПОН-Б 2,0 мм – 2501 кг (200 листів); пароніт ПОН-Б 3,0 мм – 2483 кг (152 листів); пароніт ПОН-Б 4,0 мм – 1950 кг (80 листів); ущільнювальний матеріал, азбестостальний лист графітовий: арт.ЛА-2 (1000х500х1,5мм) – 70 шт; арт.ЛА1 (1000х500х1,75мм) – 70 шт. Застосування - в якості ущільнювального, електроізоляційного матеріалу при виготовленні прокаладок, а також деталей, які мають підвищену теплостійкість та іскростійкість / в хімічній і нафтохімічній промисловості, в машинобудуванні, металургії та металообробці, електротехніці та електроенергетиці - насоси поршневі, насоси відцентрові, трубопровідна арматура, нерухомі з`єднання»;
Товар №2 «Текстильні матеріали та вироби технічного призначення: набивання сальникове (склад: шнур плетений бавовняний, просочений жировим антифрикційним складом на основі нафтових екстрактів, графітований): Набивання бавовняне графітоване з маслом (ХБП) 14мм – 240 кг (48 рулонів); Набивання бавовняне графітоване з маслом (ХБП) 20мм – 240 кг (24 рулонів); Набивання бавовняне графітоване з маслом (ХБП) 22мм – 200 кг (20 рулонів); Набивання бавовняне графітоване з маслом (ХБП) 26мм – 140 кг (14 рулонів). Застосування: в хімічній і нафтохімічній промисловості, в машинобудуванні, металургії та металообробці, електротехніці та електроенергетиці - насоси поршневі, насоси відцентрові, трубопровідна арматура, нерухомі з`єднання».
До зазначеної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи: 
- пакувальний лист № б/н від 25.08.2025;
- рахунок-фактура (інвойс) № 0215725 від 25.08.2025;
- коносамент № BW25090265 від 17.09.2025;
- накладна УМВС № 617522 від 26.11.2025; 
- декларація про походження товару № 0215725 від 25.08.2025;
- банківський платіжний документ, що стосується товару № 307 від 28.08.2025;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №G251119-16 від 19.11.2025;
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Акт виконаних послуг від 04.12.2025;
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Довідка про транспортні витрати від 19.11.2025;
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Заявка №G251119-16 від 25.08.2025;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) – Додаткова угода № 3 від 01.08.2025;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Специфікація № 8 від 22.07.2025; 
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № DALIAN-1-2024-TD від 23.04.2024;
- договір (контракт) про перевезення № 0303/912/25 від 03.03.2025;- заява декларанта про незастосування обмежень щодо пропуску та випуску товарів, встановлених Законом України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» № б/н від 05.12.2025.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству були направлені електронне повідомлення наступного змісту: 
«Відповідно до п. 2 ст. 264 МКУ прошу Вас представити до митного контролю та митного оформлення оригінали документів. Відповідно до ч. 2 ст 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме:
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 
У зв`язку із тим, що документи, які подані до митного оформлення містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме:
- виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- копію митної декларації країни відправлення;- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи».
Листом №001-11/12 від 11.12.2025р. позивач додатково надав митниці: прайс-лист виробника від 15.05.25; комерційну пропозицію виробника від 15.07.25, виписку з особистого банківського рахунку за серпень 2025 р., та надав митниці свої пояснення щодо безпідставності вимог надання додаткових документів, а також повідомив митницю, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
11.12.2025 року відповідачем прийняте Рішення про коригування митної вартості товару № UA403070/2025/000408/2, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованих товарів №2 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.
При цьому позивач задекларував зазначену партію товару, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД №25UA403070011544U0 від 12.12.2025. 
В якості гарантії забезпечення сплати митних платежів відповідно до ст.ст.308, 310 Митного кодексу України митниці 11.12.2025р. була надана індивідуальна гарантія ПАТ «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» №25UA12001200455Н4. 
Загальна різниця митних платежів (ввізне мито, ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею, склала 24 207,19 грн. Розрахунок різниці в митних платежах зазначено в графах 47 «Нарахування платежів» та “В” “Подробиці розрахунків” зазначеної ЕМД.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Так, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).
Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій цієї статті.
При цьому, частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України (частина третя статті 54 МК України).
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Статтями 57, 58 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Аналогічне тлумачення зазначених правових норм висловлене Верховним Судом у постановах від 21 січня 2020 року по справі №815/4477/15, від 14 січня 2020 року по справі №813/1350/14, від 18 грудня 2019 року по справі №160/8775/18, від 12 грудня 2019 року по справі №804/2957/17, від 14 листопада 2019 року по справі №814/2602/15 та інших.
В оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості, у графі 33, Митниця зазначає розбіжності, які на її думку унеможливили митне оформлення задекларованих товарів за основним методом і стали підставою для здійснення коригування:
«Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні. 
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. 
Частиною 4 ст. 54 МКУ визначено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. За результатами аналізу поданих документів встановлено наступне. 
ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» до митного оформлення за митною декларацією від 05.12.2025 №25UA403070011272U4 заявлено партію товару, імпортовану на підставі зовнішньоекономічного контракту від 23.04.2024 №DALIAN-1-2024-TD (далі Контракт) з компанією-виробником «GS DALIAN» CO., LTD», специфікації від 22.07.2025 №8, додаткової угоди №3, інвойсу від 25.08.2025 №0215725. Відповідно до відомостей, що містяться у наданих товаросупровідних документах, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB Xingang згідно Інкотермс-2010. Відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів. 
Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», при заповненні графи 20 декларації митної вартості: для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. 
Відповідно до відомостей декларації митної вартості від 05.12.2025 № б/н, до ціни товару додані витрати на транспортування в сумі 97 022,7400 грн. (2300 дол. США). З метою підтвердження зазначених витрат надано до митного оформлення такі документи: договір транспортно-експедиторського обслуговування від 03.03.2025 №0303/912/25, укладений з експедитором «Global Container Lines SIA» Латвія, рахунок від 19.11.2025 №G251119-16 на оплату транспортно-експедиторських послуг, довідку про транспортні витрати від 19.11.2025, заявку на перевезення від 25.08.2025 №G251119-16, Акт виконаних робіт від 04.12.2025. 
Відповідно до частини 3 статті 53 МКУ, подані до митного оформлення документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме – витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до ввезення на митну територію України, передбачених частиною 10 статті 58 МКУ. У наданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо вартості витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів. Враховуючи вищезазначені розбіжності, неможливо здійснити перевірку числового значення заявленої митної вартості оцінюваних товарів, транспортна складова не розраховується. 
З наведеного випливає неможливість перевірити числові значення понесених витрат на транспортування товару, які є складовою митної вартості товару. Також відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс-2010 за терміном FОВ Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження, а також на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Враховуючи умови поставки FOB та пункт 3.1.1 Контракту від 23.04.2024 №DALIAN-1-2024-TD, продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. 
Будь-яка легальна експортно-імпортна операція у Китаї супроводжується оформленням у митному відношенні та декларуванні товарів, що ввозяться або вивозяться. Це передбачено Законом КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затвердженого маніфестом Головного митного управління КНР № 52 (2008 року). 
В рамках проведення консультацій декларанту надіслано повідомлення щодо необхідності надати копію декларації країни відправлення з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п. 2 та п. 3 ст. 53 МКУ. На запит митного органу декларантом не надано експортну декларацію відправника, яка . надала б можливість митному органу впевнитися у заявлених відомостях про зовнішньоекономічну операцію, таких як судно перевезення, порт відправлення, порт призначення, відправник, отримувач, дата здійснення експортної операції, вагові, кількісні та вартісні характеристики товарів тощо.
Декларантом 11.12.2025 надіслано лист підприємства №001-11/12 та повідомлено митний орган про відсутність можливості надати додаткові документи. Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана. 
Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст. 57 МКУ, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст. 64 МКУ. За основу для обрахунку митної вартості товару №2 взято інформацію щодо вартості товару за ЕМД від 17.06.2025 №25UA901020004486U1 на рівні 5,24 дол. США/кг, - текстильні матеріали технічного призначення (вміст бавовни 65%; вміст графіту 5%; вміст оливи 30%), просочені, не для промислового складання МТЗ, призначені для використання як ущільнювальний матеріал в промисловому обладнанні. - Графитизированне бавовняне набивання, просочене жировим антифрикційним складом на основі нафтових екстрактів (ХБП-31): 6x6mm - 160 кг; 10x10mm - 60 кг; 12x12mm - 60 кг; 14x14mm - 300 кг; 20x20mm - 300 кг; 24x24mm - 200 кг; Графитизированне набивання із луб`яних волокон, просочене жировим антифрикційним складом на основі нафтових екстрактів (ЛП): 10x10mm - 60 кг; 14x14mm - 100 кг. Торговельна марка: Маркування на товарі та пакуванні щодо наявності ТМ відсутнє. Виробник: NINGBO RUIFENG SEALING MATERIALS CO., LTD. Країна виробництва: CN, умови поставки FOB. 
Митну вартість скориговано з урахуванням: митної вартості товарів, ввезених на митну територію України у наближений до митного оформлення час, опису товару, країни виробництва, митне оформлення якого ґрунтується на раніше визнаній митними органами митній вартості товарів».
З наведеного вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення стала наступна обставина: «У наданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо вартості витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів».
Суд зазначає, що перевезення спірної товарної партії здійснювалось відповідно до укладеного договору на перевезення зовнішньоторговельних вантажів № 0303/912/25 від 03.03.2025, між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ», як Замовником, з однієї сторони та «Global Соntаinеr Lines SIA», як Виконавцем з іншої сторони. 
Відповідно до пункту 1.1. Договору, цей договір регулює взаємовідносини сторін під час виконання міжнародних перевезень та/або мультимодальних перевезень зовнішньоторговельних вантажів замовника в морських контейнерах. 
Пунктом 1.2. Договору визначено, що відповідно до цього Договору, Виконавець зобов`язується здійснити міжнародне перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом у стандартних 20-ти, 40-ка та 45-ти футових контейнерах за маршрутами та інструкціями зазначеними Замовником, за взаємно затвердженими умовами та тарифами. У разі необхідності та на прохання Замовника, Виконавець зобов`язується надати в користування останньому обладнання для перевезення вантажів морським і наземним транспортом. 
Визначення мультимодального перевезення закріплене як на міжнародному, так і на національному рівнях. В Україні ключовою правовою нормою є Закон України «Про мультимодальні перевезення». 
Відповідно до Статті 1 цього Закону, мультимодальне перевезення - перевезення вантажів двома або більше видами транспорту на підставі договору мультимодального перевезення, що здійснюється за документом мультимодального перевезення. 
В міжнародному праві це визначення зафіксовано в Конвенції Організації Об`єднаних Націй про міжнародні змішані перевезення вантажів (1980 рік). Стаття 1 Конвенції визначає його як перевезення вантажів щонайменше двома різними видами транспорту на підставі договору змішаного перевезення. 
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про мультимодальні перевезення», за договором мультимодального перевезення одна сторона (оператор мультимодального перевезення) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (замовника послуги мультимодального перевезення) надати послугу мультимодального перевезення, у тому числі із залученням інших учасників мультимодального перевезення вантажів до надання послуги мультимодального перевезення, в установлений договором строк. 
Наданими позивачем митниці документами на підтвердження вартості транспортної складової заявленої митної вартості повною мірою підтверджено, що витрати на перевантаження товару включені у загальну вартість перевезення, зокрема:
- пунктом 3.1. Договору прямо передбачено, що вартість перевантаження включається в загальну вартість мультимодального перевезення;
- аналогічні відомості щодо включення витрат на перевантаження в загальну вартість перевезення зазначені в рахунку, акті виконаних послуг та довідці про транспортні витрати. 
Оскільки включення цих витрат у загальну вартість мультимодального перевезення прямо передбачене умовами Договору, то вони не повинні зазначатись окремою статтею витрат у бухгалтерських документах. 
Також надані документи чітко підтверджують, що всі необхідні складові та можливі додаткові витрати вже включені у загальну вартість послуги з мультимодального перевезення вантажу, без потреби їх окремої деталізації у кожному окремому транспортному документі: 
- в пункті 10 Заявки на перевезення №G251119-16 від 25.08.2025 зазначена вартість послуги, включаючи усі додаткові витрати, а пункт 11 Заявки на перевезення (Додаткові витрати (оформлення додаткових документів, страхування, конвой та інше)) містить позначку: «немає», що означає відсутність інших, неврахованих додаткових витрат, крім тих, що інтегровані у загальну вартість послуги, при цьому жодних відомостей про замовлення послуг він не містить; 
- пунктом 3.1.1. зовнішньоекономічного контракту визначено, що витрати на завантаження (вивантаження) товару включені до загальної вартості самого товару; 
- пунктом 4.2 зовнішньоекономічного контракту визначено, що витрати на пакування та маркування включені у загальну вартість товару. 
Це означає, що ці витрати є частиною контрактної ціни самого товару і не підлягають окремому відображенню в бухгалтерських документах. 
Митницею не враховано, що Рахунок № G251119-16 від 19.11.2025 виставлений компанією "Global Container Lines SIA" не просто як морським агентом, а як Оператором на виконання умов базового Договору мультимодального перевезення № 0303/912/25 від 03.03.2025. 
Відповідно до умов цього Договору, компанія організовує доставку на всьому шляху прямування (мультимодальне перевезення). Саме тому Рахунок № G251119-16 від 19.11.2025 включає в себе не лише морський фрахт до порту Гданськ, який покривається коносаментом, але й вартість подальшої міжнародної залізничної доставки до митного кордону України та до станції призначення (Тернопіль). 
Припинення відповідальності морської лінії за коносаментом у порту Гданськ жодним чином не припиняє дію основного Договору перевезення № 0303/912/25. 
З моменту вивантаження в Гданську правовідносини щодо перевезення морем завершуються, і починається наступний (наземний) етап мультимодального перевезення, організацію якого також забезпечує "Global Container Lines SIA" згідно з Договором, і за що правомірно виставляє Рахунок № G251119-16 від 19.11.2025. 
З викладеного вбачається, що заявлена митна вартість товару, включаючи транспортну складову, є повністю обґрунтованою та підтвердженою наданими документами. Вартість послуги з перевезення є консолідованою та включає всі необхідні для такого роду мультимодального перевезення елементи, що підтверджено умовами Договору та заявки на перевезення, а також розбивкою в рахунку, актах виконаних послуг, довідці про транспортні витрати. 
Додаткові витрати на перевантаження, вивантаження, завантаження, пакування та маркування товару та інші, на які може посилатися митний орган, вже включені у вартість перевезення та товару згідно з умовами договору перевезення та зовнішньоекономічного Контракту. 
Вимоги щодо надмірної деталізації, яка не передбачена міжнародною практикою ведення розрахунків за комплексні логістичні послуги та умовами укладених договорів, є необґрунтованими для коригування митної вартості товару, використовуючи відомості наданих документів, митниця могла здійснити перевірку саме числових показників транспортної складової заявленої митної вартості.
Крім того, щодо додаткових витрат, які, на думку митного органу, було понесено позивачем при транспортуванні товару, то митниця, висуваючи припущення про понесення позивачем додаткових витрат на транспортування товару, не навела ніяких об`єктивних даних, які б це підтверджували. 
Зі змісту положень розділу III («Митна вартість товарів та методи її визначення») Митного кодексу України випливає, що в аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості. Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановленні належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановленні достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів. 
Відповідно до положень пункту третього частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). 
Аналіз такого правого регулювання дає підстави зробити висновок, що рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. 
Митницею не надані обґрунтовані докази про наявність додаткових витрат.
Вимоги митниці про надання позивачем митниці такого додаткового документу, як копія митної декларації країни відправлення є необґрунтованою, оскільки відповідно до частини 3 ст. 53 МКУ, вона передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, виключно у випадку, якщо надані документи, передбачені частиною 2 ст. 53 МКУ містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Слід зазначити, що зовнішньоекономічним Контрактом (п. 3.5, п. 3.6), його сторонами узгоджені документи які повинні надаватись для підтвердження поставки товару, серед яких такий документ, як копія митної декларації країни відправлення відсутній. Таким чином позивач, відповідно до умов зовнішньоекономічного Контракту, не має права вимагати від іншої його сторони документи, не передбачені його умовами. Здійснення митного оформлення в країні відправлення є обов`язком китайського підприємства-постачальника відповідно до законодавства КНР. Чинним митним законодавством ані України, ані КНР не передбачено зобов`язання надавати підтвердження митного оформлення в країні відправлення іншій стороні контракту. 
Також, з приводу ненадання декларації країни відправлення, Верховний Суд, в постанові від 19.03.2019 у справі №810/4116/17 висловив наступну правову позицію: 
«Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару». 
Суд зазначає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність у позивача копія митної декларації країни відправлення. 
З відомостей наданих позивачем митниці зазначених вище документів, остання мала змогу впевнитися у заявлених відомостях про зовнішньоекономічну операцію, тому ненадання позивачем копії митної декларації країни відправлення жодним чином не вплинуло на можливість здійснення митницею перевірки саме числових показників вартості товару за контрактом, як складової заявленої товариством митної вартості задекларованого товару. 
Таким чином, зауваження митниці про ненадання позивачем копії митної декларації країни відправлення не відповідає приписам Митного кодексу.
Як вбачається з наведених вище висновків Верховного Суду, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. 
При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. 
Крім того, Верховним Судом у постановах від 29.01.2019 у справі №804/441/18, від 18.12.2018 у справі №821/289/18 викладені наступні правові висновки щодо положень частини 2 ст.53 МКУ: 
«Частиною другою статті 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митному органу права направляти декларанту вимоги про надання додаткових документів. 
Верховний Суд також зазначає, що факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості». 
Оскільки надані позивачем митниці на підтвердження заявленої митної вартості спірної товарної партії вищезазначені документи не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не мають ознак підробки, містять всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, митницею ж наявність сумнівів у правильності заявленої декларантом митної вартості не обґрунтована, більш того, митницею взагалі не зазначено в процесі консультацій щодо митного оформлення жодної розбіжності у поданих товариством документах, що свідчить про відсутність таких розбіжностей, а зазначені митницею документи відсутні у товариства, то вимога митниці про надання зазначених додаткових документів є протиправною. 
Щодо обрання відповідачем методу для визначення митної вартості товарів суд зазначає наступне.
Як вбачається з відомостей графи 33, в Рішенні митницею зазначається за яким методом було здійснене митне оформлення товарів за ЕМД, та зазначена ЕМД, яка бралась митницею за основу для коригування заявленої товариством митної вартості. 
Технічні характеристики зазначеного митницею товару, компанія-виробник, торговельна марка, найменування товару, обсяг товарної партії, комерційні рівні, умови поставки є іншими ніж ті ж показники задекларованого товару, що впливає на числові показники під час визначення митної вартості товару. 
Відповідно до зазначених у рішенні відомостей ціна раніше оформленого митницею товару встановлювалась виходячи з його ціни за кілограм, а ціна задекларованого товару встановлювалась виходячи не з ваги товару, а з його технічних характеристик. 
Митницею також перерахована вартість товару за кілограм у його вартість за одиницю, однак жодного розрахунку такого перерахунку не наведено, що ставить під сумнів його правильність. 
Матеріали справи не містять інформацію про те, що в ході консультацій, до прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, митницею представнику підприємства для ознайомлення, з метою можливості проведення аналізу розрахунку, надавалась інформація та документи щодо товарів, раніше оформлених митними органами, хоча у листі-відповіді на електронне повідомлення від митниці декларанту, підприємством заявлялась вимога про їх надання, що було проігноровано митним органом. 
Зазначеними діями митницею було порушено один із принципів здійснення державної митної справи - додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб (пункт 7 частини 1 статті 8 МКУ), який означає обов`язок органу доходів і зборів вжити заходів щодо забезпечення інтересів декларанта, зокрема інтересу бути обізнаним із попередньою оцінкою, даною органом доходів і зборів у справі. 
Це означає що орган доходів і зборів повинен довести до відома декларанта таку свою оцінку з тим, щоб декларант міг сформувати власну правову позицію і стратегію її відстоювання у конкретній митній процедурі. 
Верховний Суд, розглядаючи судові справи щодо оскарження аналогічних рішень митниці висловлює у своїх постановах, наступні правові висновки: «Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів. 
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування» (постанова Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 815/6242/17). 
Між тим, оскаржуване Рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та вмотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України. 
Окрім того, відповідно до усталеної правової позиції Верховного Суду, висловленої у постановах: від 30.01.2018 у справі № 813/7903/14, від 18.12.2018 у справі № 826/15706/13-а, від 29.01.2019 у справі № 815/6827/17, від 16.04.2019 у справі № 815/6698/17, митна вартість товарів, відкоригована за резервним методом має ґрунтуватися на митній вартості, раніше визнаній (визначеній) митними органами, що міститься в Єдиній автоматизованій інформаційній системі (далі - ЄАІС). При цьому, у такій ситуації митний орган повинен не просто зазначити, зокрема, обставину відсутності в нього інформації щодо оформлення ідентичних та подібних товарів (як на підставу незастосування методів за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), а навести цінову інформацію з ЄАІС про оформлення товарів, що мають ознаки, найбільш схожі на ознаки задекларованих товарів та пояснити з урахуванням положень статей 59, 60 МК України, чому ця інформація не може бути взята за основу для визначення митної вартості, чого в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, відповідач не зазначив. 
Таким чином, факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів. Таке тлумачення зазначеної правової норми повністю співпадає з правовим висновком, висловленим Верховним Судом у справі № 809/453/17 від 03.04.2018р. та іншим справам.
Таким чином, на думку суду, позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у Митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого ТОВ «ТД «АМТ» товару та протиправність оскаржуваного рішення.
Інші доводи відповідача висновків суду не спростовують, при цьому суд звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення.
Митним органом не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, що митна вартість імпортованого позивачем товару була визначена необґрунтовано, що в свою чергу надавало б митному органу права на коригування митної вартості товару.
При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, що зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. 
Розподіл судових витрат визначений ст. 139 КАС України.
При зверненні до суду з даним позовом, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., який слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Інші судові витрати позивачем до стягнення не заявлялись.
Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (вул. Штабна, буд. 13, прим. 23, м. Запоріжжя, 69000) до Тернопільської митниці (вул. Текстильна, буд. 38, м. Тернопіль, 46400) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/0000408/2 від 11.12.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.). 
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення у повному обсязі складено та підписано «12» червня 2026 року.

Суддя Р.В. Кисіль