Справа № 948/539/25
Провадження № 2/539/82/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 жовтня 2025 року      місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Пилипчука М. М.,
за участі секретаря судового засідання Берко О. С.,
представника відповідача - адвоката Антіховича В. В.,
розглянувши у приміщенні суду у місті Лубнах Полтавської області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача
У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») є фінансовою установою, про що отримано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи від 28 лютого 2017 року серії ФК № 870, видане Національним банком України. Також ТОВ «Авентус Україна» має ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що підтверджується розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 28 березня 2017 року № 756.
ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 13 грудня 2022 року за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи уклали електронний договір № 6180338 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом від 10 лютого 2022 року № 205-ОД та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents.
Так, відповідач зайшов на веб-сайт ТОВ «Авентус Україна» https://www.creditplus.ua, де він мав змогу ознайомитись з текстом примірного кредитного договору, правилами, паспортом споживчого кредиту, інформацією, передбаченою частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо.
Надалі Відповідач пройшов реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна». Потім для безпосереднього оформлення кредиту відповідач в ІТС обрав бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомився з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладання, інформацією зазначеною в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправлення (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає частині п`ятій статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Після прийняття ТОВ «Авентус Україна» позитивного рішення щодо надання кредиту відповідачу, ТОВ «Авентус Україна» зробило йому пропозицію в особистому кабінеті укласти електронний кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання договору. Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з ним укладено електронний кредитний договір, який був підписаний відповідачем відповідно до вимог частин шостої та восьмої статті 11 та статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором M758732, після чого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн на свою платіжну карту № НОМЕР_1 .
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику кредит у розмірі 10 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек Україна» (далі - ТОВ «Пейтек Україна») про перерахування коштів.
Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору, здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Зазначений платіжний провайдер має відповідну ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом.
За змістом кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000 грн; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів; детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (08 грудня 2023 року) вказується у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до вказаного договору.
Укладаючи кредитний договір, сторони цього правочину передбачили нарахування процентів за таких умов: стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 цього договору (пункт 3.1.1); знижена процентна ставка - 0,01 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 12 січня 2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки (пункт 3.1.2).
Відповідно до договору факторингу від 25 вересня 2023 року № 25.09/23-Ф ТОВ «Авентус Україна» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»), назву якого змінено на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», право вимоги, зокрема до відповідача за кредитним договором від 13 грудня 2022 року № 6180338 у розмірі 27 910 грн, з яких: тіло кредиту - 10 000 грн, проценти за користування кредитом - 17 910 грн. Умовами договору факторингу передбачено, що клієнт відступає факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Враховуючи те, що на час укладання договору факторингу від 25 вересня 2023 року № 25.09/23-Ф строк договору № 6180338 про надання споживчого кредиту від 13 грудня 2022 року не сплив, позивачем здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 75 календарних днів з 25 вересня 2023 року до 08 грудня 2023 року в межах строку договору відповідно до наступного: 10 000 грн х 1,99 % = 199 грн х 75 календарних днів = 14 925 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає 42 835 грн, з яких: 10 000 грн - тіло кредиту, 17 910 грн - нараховані первісним кредитором проценти, 14 925 грн - нараховані позивачем проценти за 75 календарних днів. Позивач також вказував на наявність підстав для стягнення суми інфляційних втрат та 3 % річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Зазначив, що витрати на правничу допомогу становлять 10 000 грн, витрати на сплату судового збору - 2 422,40 грн.
На підставі викладеного ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просило стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 42 835 грн, сплачений судовий збір - 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу - 10 000 грн; у порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України за відповідною формулою і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з ОСОБА_1 на користь позивача; роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3 % річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.
У поданому до суду відзиві відповідач заперечував факт отримання кредитних коштів, вказував, що позов не визнає. Зазначив, що 13 грудня 2022 року в результаті шахрайських дій з картки відповідача було знято кошти у розмірі 19 300 грн, того ж дня карта була заблокована, подано заяву до поліції про вчинення злочину та зареєстровано кримінальне провадження. Відповідач не оформлював жодних кредитних договорів. Крім того, позивачем заявлено неспівмірні обставинам справи відсотки річних. Сума нарахованих відсотків не є адекватною та співрозмірною сумі тіла кредиту і суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості) у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, проценти за користування кредитом не мають перевищувати 50 % суми кредиту, що складає (відповідно до відомостей зазначених в позовній заяві) 5 000 грн. Самостійною підставою відмови у позові є те, що правила надання позики за договором позики № 79266135 не підписана відповідачем. У цьому випадку зазначені умови та правила не є частиною договору, викладені у них істотні умови договору не є частиною договору. Позивач посилається на укладення договору шляхом заповнення відповідачем форми про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської карти, на рахунок якої у подальшому позикодавцем перераховано грошові кошти, проте ним не доведено ні існування відповідного веб-сайту, ні реєстрації відповідача на вказаному сайті та здійснення ним будь-яких дій спрямованих на отримання кредиту. У позовній заяві зазначено, що відповідачу надано одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору та підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх послуг, які значаться у кредитному документі як підпис відповідача, при цьому відсутнє підтвердження направлення такого ідентифікатора.
У відзиві також зазначено, що відповідач звертає увагу на те, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу є вкрай завищеними та неспівмірними з наданими послугами. Позивачем належним чином не підтверджено факт переходу до нього права вимоги за кредитним договором, оскільки у доданому договору факторингу та додаткових угодах відсутні відомості про відповідача та будь-які підписані ним кредитні договори. Додані до позову витяги з реєстру боржників до договорів факторингу надані до суду без підпису сторін, що укладали вказаний договір (відсутній підпис кредитодавця). Позивачем ніяким чином не підтверджено, що зазначена в матеріалах платіжна карта взагалі належить відповідачу. Позивачем не підтверджено, що відповідач належним чином був повідомлений про відступлення права вимоги за спірними договорами. Зазначені в кредитному договорі номери телефонів не відомі відповідачу. ОСОБА_1 позов не визнає в повному обсязі, заперечує факт отримання кредитних коштів. Відповідач зазначив, що його орієнтовні витрати з розглядом справи складають витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. Відповідач звернув увагу, що заявлена позивачем вимога про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних є рішенням щодо майбутніх правовідносин, які не можуть вирішуватися судом. 
На підставі викладеного ОСОБА_1 через адвоката Антіховича В. В. просив відмовити у задоволенні позову та зменшити заявлені ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрати на професійну правничу допомогу.
ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» подало до суду відповідь на відзив у якому зазначило, що кредитний договір, укладений між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем повністю відповідає вимогам законодавств. На підтвердження укладання договору про надання споживчого кредиту з ТОВ «Авентус Україна» позивачем надано електронний доказ у паперовій формі (додаток до позовної заяви № 4), який підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора M758732, який відповідно до вимог законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір. Відповідач, оформлюючи кредитний договір заходить на веб-сайт ТОВ «Авентус Україна» https://www.creditplus.ua, реєструється та створює електронний кабінет, в якому йому надходить текст кредитного договору та де він має змогу ознайомитись з правилами, паспортом споживчого кредиту, інформацією, передбаченою частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Таким чином, відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідач. Отже, відсутні сумніви в тому, що 13 грудня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний договір № 6180338. 
У відповіді на відзив зазначено, що переказ коштів, виданих у рамках кредитного договору, здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто у заяві на отримання кредиту, що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «Пейтек Україна» про перерахування коштів та відповіддю Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») від 08 вересня 2025 року. Крім того, платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Надання кредитору відомостей щодо захищеного номера банківської карти для здійснення переказу грошових коштів, які відомі лише відповідачу, свідчить що попередньо (до зарахування коштів), сторонами були узгоджені всі істотні умови договору, в тому числі і спосіб здійснення перерахування кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору. З огляду на викладене, кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № НОМЕР_1 . Сума заборгованості за договором розрахована відповідно до картки обліку договору від ТОВ «Авентус Україна». Як на підставу вимог щодо стягнення заборгованості надано розрахунок заборгованості за кредитним договором, який оформлений належним чином як документ, що підписаний директором ТОВ «Авентус Україна» та скріплений печаткою товариства. Нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими у рамках кредитного договору, здійснювалося у межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги законодавства та на підставі умов кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, чим порушив умови договору. Сторонами кредитних правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані у межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.
Позивач у відповіді на відзив також звернув увагу на те, що підпунктом 3 пункту 5.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» як клієнтом та позивачем як фактором укладено договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту dychenkoa867@gmail.com, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення. Позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлений витяг з даного реєстру, що підписаний керівником товариства та скріплений печаткою товариства відповідно до вимог ДСТУ 4163:2020, оскільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечить положенням Закону України «Про захист персональних даних». Стороною позивача документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Кредитний або будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано недійсними, несправедливими чи недобросовісним. Нарахування відповідачу процентів за користування кредитним коштами, виданими у рамках кредитного договору, здійснювалося у межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги законодавства та на підставі умов кредитного договору. Факт укладення кредитного договору та наявності права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами.
На підставі викладеного ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просило відмовити представнику відповідача у задоволенні клопотання про стягнення з позивача понесених відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн; позов задовольнити у повному обсязі; розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника.
Представник відповідача - адвокат Антіхович В. В. подав до суду клопотання про зменшення суми судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, в якому вказував, що заявлений розмір витрат на правову допомогу (10 000 грн) є завищеним та неспівмірним з наданими послугами. Просив зменшити розмір заявлених ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» судових витрат на правову допомогу в сумі 10 000 грн у зв`язку з їх неспівмірністю із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Рух справи
30 червня 2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до Машівського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 01 липня 2025 року справу передано за підсудністю до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 серпня 2025 року справу № 948/539/25 передано судді Пилипчуку М. М.
Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строку для усунення її недоліків.
ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» 21 серпня 2025 року направило до суду заяву про усунення недоліків.
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 24 вересня 2025 року, витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо перерахування коштів за кредитним договором на рахунок відповідача, надано відповідачу строк для подання відзиву, позивачу - відповіді на відзив, відповідачу - заперечення на відповідь на відзив.
16 вересня 2025 року до суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана ухвалою від 26 серпня 2025 року інформація.
22 вересня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.
24 вересня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи, відкладено судове засідання на 09 жовтня 2025 року.
ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» 24 вересня 2025 року направило до суду відповідь на відзив.
Представник позивача 25 вересня 2025 року подав до суду клопотання про зменшення суми судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Відповідач 03 жовтня 2025 року звернувся до суду із заявою про витребування доказів та клопотанням про розгляд справи за його відсутності.
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 жовтня 2025 року клопотання ОСОБА_1 та його представника - адвоката Антіховича В. В. про витребування доказів задоволено. Відкладено розгляд справи на 05 листопада 2025 року.
Адвокат Антіхович В. В. 04 листопада 2025 року звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи. Вказана заява задоволена, розгляду справи відкладено на 04 грудня 2025 року. 
Адвокат Антіхович В. В. 06 листопада 2025 року звернувся до суду із заявою долучення до матеріалів справи доказів. 
На виконання вимог ували суду від 09 жовтня 2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» 04 грудня 2025 року подало до суду витребувані докази.
Адвокат Антіхович В. В. 04 грудня 2025 року звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи. Вказана заява задоволена, розгляду справи відкладено на 14 січня 2026 року. Адвокат Антіхович В. В. 14 січня 2026 року звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи. Вказана заява задоволена, розгляду справи відкладено на 29 січня 2026 року. 
Представник позивача 14 січня 2026 року звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі.
Адвокат Антіхович В. В. 29 січня 2026 року звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи. Вказана заява задоволена, розгляду справи відкладено на 19 лютого 2026 року.
Адвокат Антіхович В. В. 18 лютого 2026 року звернувся до суду із заявою про витребування доказів.
У зв`язку із знеструмленням електромережі суду розгляд справи 19 лютого 2026 року відкладено на 04 березня 2026 року, а у подальшому на 25 березня 2026 року.
Адвокат Антіхович В. В. 25 березня 2026 року подав до суду заяву про долучення доказів. 
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 березня 2026 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Антіховича В. В. про витребування доказів. Розгляд справи відкладено на 23 квітня 2026 року.
Адвокат Антіхович В. В. 23 квітня 2026 року звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи. Вказана заява задоволена, розгляду справи відкладено на 29 квітня 2026 року. Адвокат Антіхович В. В. 29 квітня 2026 року звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи. Вказана заява задоволена, розгляду справи відкладено на 05 травня 2026 року.
Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 14 травня 2026 року.
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд встановив, що 13 грудня 2022 року ОСОБА_1 , ознайомившись з паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) у ТОВ «Авентус Україна», електронним підписом одноразовим ідентифікатором M758732 підписав цей паспорт, підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих, виходячи з вибраних ним умов.
У паспорті споживчого кредиту зазначена: інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (тип кредиту, суму / ліміт кредиту, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту), інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту тощо.
ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 13 грудня 2022 року уклали електронний договір № 6180338 про надання споживчого кредиту. Вказаний договір підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором M758732.
Відповідно до пункту 1.1 договору від 13 грудня 2022 року № 6180338 укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток «CreditPlus». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства.
Згідно з пунктом 1.2 договору від 13 грудня 2022 року № 6180338 на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000 грн. Тип кредиту - кредит (пункт 1.3 договору від 13 грудня 2022 року № 6180338).
Строк кредиту 360 дні (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. У споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених договором, на підставі звернення до товариства у паперовій, формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора (пункт 1.4 договору від 13 грудня 2022 року № 6180338).
Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 цього договору (підпункт 1.5.1 пункту 1.5 договору від 13 грудня 2022 року № 6180338).
Знижена процентна ставка - 0,01 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 12 січня 2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки (підпункт 1.5.2 пункту 1.5 договору від 13 грудня 2022 року № 6180338). 
У пункті 1.7 договору від 13 грудня 2022 року № 6180338 зазначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29 653,85 % річних (підпункт 1.7.1 пункту 1.7 договору від 13 грудня 2022 року № 6180338), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 6 961,93 % (підпункт 1.7.2 пункту 1.7 договору від 13 грудня 2022 року № 6180338).
За змістом пункту 1.8 договору від 13 грудня 2022 року № 6180338 орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 81 640 грн (підпункт 1.8.1 пункту 1.8 договору від 13 грудня 2022 року № 6180338), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 75 700 грн (підпункт 1.8.2 пункту 1.8 договору від 13 грудня 2022 року № 6180338).
У пункті 2.1 договору від 13 грудня 2022 року № 6180338 сторони цього правочину погодили, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . У випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) товариством платежу за реквізитами вищевказаної платіжної картки виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з будь-яких причин, які не залежать від товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки), сторони укладають додаткову угоду про зміну платіжних реквізитів споживача для надання кредиту за цим договором. При цьому, така додаткова угода може бути укладена лише протягом 24-х годин з моменту прийняття товариством рішення про надання кредиту споживачу. Якщо сторони з будь-яких причин у вказаний строк не укладуть вказану додаткову угоду споживач втрачає право отримати кредитні кошти за цим договором, а у товариства не виникає прострочення кредитора.
Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 13 грудня 2022 року або 14 грудня 2022 року. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступний календарний день, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в пункті 1.4 договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується товариством в особистому кабінеті та/або направляється на електронну адресу споживача (пункт 2.2 договору від 13 грудня 2022 року № 6180338).
ОСОБА_1 13 грудня 2022 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором M758732 підписав додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту від 13 грудня 2022 року № 6180338 - таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. 
Згідно з довідкою ТОВ «Пейтек Україна» 13 грудня 2022 року на картку № НОМЕР_1 зараховано 10 000 грн, номер транзакції в системі ТОВ «Авентус Україна» - 32332560, session ID - 018765580274, призначення платежу - зарахування на картку.
За змістом повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 08 вересня 2025 року № 20.1.0.0.0/7-250902/61015-БТ, наданого на виконання ухвали суду, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ), на яку здійснено переказ коштів, а саме 13 грудня 2022 року у розмірі 10 000 грн. 
Відповідно до картки обліку договору (розрахунок заборгованості) станом на 24 вересня 2023 року, підписаної директором ТОВ «Авентус Україна», заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту від 13 грудня 2022 року № 6180338 складає 27 910 грн, з яких: основний борг - 10 000 грн, проценти за період з 13 грудня 2022 року до 13 березня 2023 року - 17 910 грн.
25 вересня 2023 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», назву якого змінено на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (фактор), і ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) уклали договір факторингу № 25.09/23-Ф, відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги, сума грошових вимог та інші дані зазначені у реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. 
Відповідно до витягу з реєстру боржників (додаток № 1 до договору факторингу від 25 вересня 2023 року № 25.09/23-Ф) ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», назву якого змінено на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6180338 у розмірі 27 910 грн, з яких: основний борг - 10 000 грн, проценти - 17 910 грн, кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань - 256. 
На підтвердження обставин щодо перерахування коштів за договором факторингу позивач подав до суду платіжну інструкцію від 29 вересня 2023 року № 1083.
На електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначену позичальником у договорі від 13 грудня 2022 року № 6180338, направлено повідомлення про те, що у зв`язку з невиконанням строків виконання зобов`язань перед ТОВ «Авентус Україна» за договором про надання кредиту, ТОВ «Авентус Україна» 25 вересня 2023 року відступило право грошової вимоги за договором та передало персональні дані позичальника на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на підставі договору факторингу від 25 вересня 2023 року № 25.09/23-Ф, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Після зазначеного відступлення усі платежі в погашення заборгованості за договором необхідно здійснювати на користь нового кредитора за відповідними реквізитами. 
За змістом розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за договором № 6180338 про надання споживчого кредиту від 13 грудня 2022 року за 75 календарних днів (25 вересня 2023 року - 08 грудня 2023 року) заборгованість за відсотками за вказаний період (з 25 вересня 2023 року до 08 грудня 2023 року) становлять 14 925 грн.
Відповідно до загального розрахунку позивача за договором № 6180338 про надання споживчого кредиту від 13 грудня 2022 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» становить 42 835 грн, з яких: 10 000 грн - тіло кредиту, 17 910 грн - нараховані первісним кредитором проценти, 14 925 грн - нараховані позивачем проценти за 75 календарних днів.
За змістом витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 березня 2023 року (номер кримінального провадження 12023170450000128) 07 березня 2023 року до ЧЧ ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла ухвала Карлівського районного суду Полтавської області про зобов`язання уповноваженої особи досудового розслідування внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, за заявою ОСОБА_1 щодо заволодіння грошовими коштами із банківського рахунку останнього.
Слідчими СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 07 березня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023170450000128.
Постановою слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві від 09 грудня 2025 року задоволено клопотання представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Антіховича В. В. про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за попереднім погодженням про дату та час зі слідчим. 
Постановою від 04 лютого 2026 року слідчий СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві повторно задовольнив клопотання представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Антіховича В. В. про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, зазначив дату та час, коли можна ознайомитися з матеріалами досудового розслідування. Також вказано, про можливість ознайомитися й в інший зручний для представника потерпілого час за попереднім погодженням зі слідчим. 
Представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Антіхович В. В. неодноразово звертався зі скаргами на дії слідчих під час досудового розслідування кримінального провадження № 12023170450000128 від 07 березня 2023 року.
За змістом повідомлення Подільської окружної прокуратури міста Києва на адресу адвоката Антіховича В. В. від 13 квітня 2026 року № 45-3383вих-26 СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті КК України. Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що стан досудового розслідування є незадовільним, у зв`язку з чим процесуальним керівником, в порядку статті 36 КПК України, слідчому надано ґрунтовні вказівки на проведення окремих слідчих (розшукових) дій, зокрема на вказано у скарзі. Досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, про його результати зацікавлених осіб повідомить Подільське управління поліції міста Києва.
Згідно з повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» від 04 вересня 2025 року № 445JDHOLQSLM4382 картку № НОМЕР_1 заблоковано 13 грудня 2022 року, закрито 14 грудня 2022 року.
Відповідно до наданої відповідачем до суду виписки о картці/рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) за період 01 грудня 2022 року - 31 грудня 2022 року, сформованої АТ КБ «ПриватБанк», щодо вказаного рахунку відбулися такі операції: 13 грудня 2022 року о 14.43 год - зарахування переказу на картку у розмірі 10 000 грн, 13 грудня 2022 року о 14.58 год - зарахування переказу на картку у розмірі 300 грн, 13 грудня 2022 року о 15.13 год - зарахування переказу на картку у розмірі 9 000 грн, 13 грудня 2022 року о 15.53 год - зняття готівки в банкоматі у розмірі 10 000 грн, 13 грудня 2022 року о 15.56 год - зняття готівки в банкоматі у розмірі 5 000 грн, 13 грудня 2022 року о 15.58 год - зняття готівки в банкоматі у розмірі 3 000 грн, 13 грудня 2022 року о 16.04 год - універмаr: BEST BIR, S. Sofilvska - 890 грн
У довідці АТ КБ «ПриватБанк» від 09 жовтня 2025 року № 2E1F98S7LB72QAND зазначено, що 13 грудня 2022 року картку № НОМЕР_1 заблоковано, 14 грудня 2022 року проведено перевипуск картки № НОМЕР_1 на картку № НОМЕР_4 .
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір № 6180338 про надання споживчого кредиту від 13 грудня 2022 року, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладений в електронному вигляді з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Зазначений договір укладені у вигляді електронного документа: шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із Законом України «Про електронну комерцію».
Використання для підписання відповідачем кредитного договору одноразового ідентифікатора, який містить комбінацію букв та цифр, узгоджується із вимогами матеріального права. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення договору без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету не є можливим.
Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення кредитних договорів, відповідно до умов яких відповідач отримав кредит.
За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що кредитний договір укладено з дотриманням вимог закону.
Як зазначено вище, паспорт споживчого кредиту, кредитний договір, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, суму кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки тощо.
Відповідач (його представник) у судовому засіданні заперечували факт укладення кредитного договору та отримання (користування) кредитних коштів. Водночас такі доводи не підтверджені належними, достовірними та достатніми доказами відповідно до вимог процесуального права. 
Факт звернення до правоохоронних органів з приводу неправомірного заволодіння коштами відповідача з його банківської картки, яка емітована в АТ КБ «ПриватБанк», не є підставою для позбавлення кредитодавця права на отримання сум згідно з умовами кредитного договору, за умови належного виконання ним своїх зобов`язань. Відповідач не позбавлений можливості поновити свої права шляхом пред`явлення позову (вимоги) до осіб, які вчинили зазначене ним кримінальне правопорушення, у разі підтвердження таких обставин.
Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що всі дії щодо укладення кредитного договору, вчинені від імені відповідача, вчинені не ним. Доводи сторони відповідач щодо протилежного ґрунтують на припущеннях, що суперечить частині шостій статті 81 ЦПК України.
Матеріалами справи підтверджено факт передачі кредитодавцем позичальникові грошових коштів у погодженому сторонами спірного договору розмірі та на погоджений сторонами цього правочину строк, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина перша статті 1077 ЦК України).
Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу на стороні кредитора у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.
Таким чином, у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні (постанова Верховного Суду від 30 серпня 2022 року у справі № 466/3732/20).
На підтвердження обставин переходу права вимоги за спірним кредитним договором позивач подав до суду договір факторингу від 25 вересня 2023 року № 25.09/23-Ф, витяг з реєстру боржників (додаток № 1 до договору факторингу від 25 вересня 2023 року № 25.09/23-Ф), платіжну інструкцію від 29 вересня 2023 року № 1083, повідомлення на електрону адресу позичальника щодо відступлення права вимоги.
Позивач довів, що він в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладених договорів факторингу набув право вимоги до відповідача.
Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав кредитний договір, фактично отримані кредитні грошові кошти у добровільному порядку на користь як первісного кредитора, так і позивача в повному обсязі не повернув, тому ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором.
Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладання кредитного договору, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених у кредитному договорі умовах та невиконання останнім свого обов`язку щодо своєчасного повернення коштів.
Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).
Водночас не можна погодитись з визначеним позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором з огляду на таке.
Принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19).
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись обумовленими між контрагентами договорів про надання фінансових послуг умовами та нормами матеріального права, які не дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку або нарахувати непропорційно велику суму компенсації (відсотків), оскільки така непропорційно велика сума компенсації (відсотків) не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Первісний кредитор як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2025 року у справі № 679/1103/23 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Вказане узгоджується із положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено, що, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
Пунктами 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, зокрема у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.
Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином, ефективного вибору.
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
У Рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками фізичними особами.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Під час розгляду справи представник позивача не спростував доводів відповідача (його представника) щодо несправедливих умов нарахування розміру відсотків за несвоєчасне виконання зобов`язання, зазначивши лише про те, що позичальник підписував договір, тому зобов`язаний сплатити нараховану заборгованість за відсотками за визначний у цих договорах період.
Суд вважає доречними аргументи сторони відповідача про непропорційно велику суму нарахованих позивачем відсотків у порівняні з тілом кредиту.
Так, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29 653,85 % річних (підпункт 1.7.1 пункту 1.7 договору від 13 грудня 2022 року № 6180338), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 6 961,93 % (підпункт 1.7.2 пункту 1.7 договору від 13 грудня 2022 року № 6180338).
Заявлений до стягнення розмір боргу за відсотками за договором № 6180338 про надання споживчого кредиту від 13 грудня 2022 року у розмірі 32 835 грн, який значно перевищує тіло кредиту (10 000 грн), не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. 
Враховуючи те, що заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості за нарахованими процентами за кредитним договором не є співмірною сумі кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг фінансових установ, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за вказаними правочинами, суд дійшов висновку про стягнення заборгованості за відсотками: за договором № 6180338 про надання споживчого кредиту від 13 грудня 2022 року у розмірі 15 000 грн, з яких: 10 000 - заборгованість за тілом кредиту, 5 000 грн - заборгованість за відсотками.
Крім того, позивачем також було заявлено вимогу в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України за відповідною формулою; роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3 % річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.
Відповідно до частин десятої та одинадцятої статті 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Таким чином, вказана норма процесуального права передбачає, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, натомість позивач просить нарахувати інфляційні витрати та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22 зазначено, що «питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності».
Крім того, відповідно до пункту 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи наведене і те, що вказані кредитні правовідносини у цій справі виникли 13 грудня 2022 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час, суд вважає, що у задоволенні вимоги позивача про зазначення в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, слід відмовити.
Висновки за результатами розгляду позовних вимог
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягають задоволенню частково.
Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні.
Щодо розподілу судових витрат
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог 848,32 грн (2 422,40 грн (сплачена позивачем сума судового збору) х 35,02 % (розмір задоволених позовних вимог)).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Верховного Суду від 11 жовтня 2024 року у справі № 717/1699/22).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Представник відповідача заявив про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, вказував на їх неспівмірність. Суд враховує доводи представника відповідача щодо неспівмірності витрат позивача на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи, надав оцінку наданих на підтвердження понесених таких витрат доказів у їх сукупності, врахував пропорційність розміру задоволених позовних вимог (10 000 грн (заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу) х 35,02 % (розмір задоволених позовних вимог) = 3 502 грн), характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, її складності та значимості дій адвоката у справі, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру до 2 000 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором № 6180338 про надання споживчого кредиту від 13 грудня 2022 року у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.
У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір у розмірі 848 (вісімсот сорок вісім) гривень 32 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.
Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Набережно-Корчуватська, 27, інше приміщення 2; ЄДРПОУ - 44559822).
Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_5 ).

Суддя         М. М. Пилипчук