Справа №345/3052/26 
Провадження № 2/345/2354/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е
22.06.2026 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі
головуючого судді Сирка Й.Й.,
з участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я., 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
21.05.2026 ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (далі – Товариство) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.09.2022 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов договору та усвідомленням рівня відповідальності, відповідачем цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) підписано кредитний договір із ТзОВ «Авентус Україна» та отримано на свій рахунок грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. Під час ідентифікації позичальника останній пройшов однозначне встановлення особи. Грошові кошти за договором № 5972965 від 28.09.2022 укладено строком на 360 днів. Дата повернення кредиту – 23.09.2023. Позивач у справі придбав за плату в первісного кредитора вимоги останнього до позичальника відповідно до укладеного між вказаними юридичними особами договору факторингу з додатками. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання перед первісним кредитором, що є порушенням чинного законодавства України, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 27 910,00 грн, яка є документально підтвердженою. В добровільному порядку відповідач не погашає вказану суму заборгованості, тому позивач просить позов задовольнити. Не заперечує щодо можливості ухвалення судом заочного рішення. Просить розглянути справу без участі представника позивача.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.05.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Сторони в судове засідання не з`явилися, участі повноважних представників не забезпечили. Водночас, позивач одночасно із позовною заявою просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечив. 
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у встановлений судом строк відзив на позов не подав, Тому, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за наявними у ній матеріалами з ухваленням заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов необхідно задоволити з таких підстав.
Відповідно до ст.12-13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
В свою чергу, положеннями ст.525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 3 ст. 207 ЦК України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач уклав електронний кредитний договір № 5972965 від 28.09.2022 із ТОВ «Авентус Україна» шляхом використання одноразового електронного ідентифікатора. Грошові кошти в сумі 10 000,0 грн перераховані на банківську платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується наданою за запит суду за клопотанням Товариства письмовою інформацією АТ «Універсал Банк» від 11.06.2026 № БТ/У-25015.. Кредит надано строком на 360 днів (строк кредиту). Останній день повернення кредитних коштів із нарахованими процентами – 23.09.2023. Процентна ставка (стандартна) є фіксованою – 1,99% за день користування коштами від загального розміру виданої суми (п.1.5.1. договору). Відповідно до п. 1.5.2. договору знижена процентна ставка в розмірі 1,89% в день застосовується, якщо до 28.10.2022 або протягом 3-ох календарних днів після цієї дати споживач сплатить кошти, сума яких вказана у Графіку платежів, який виступає додатком до відповідного кредитного договору. Оскільки таких платежів відповідачем не здійснено, упродовж частини погодженого між сторонами строку кредитування проценти за договором нараховувалися за стандартною ставкою, тобто 199,00 грн/день. 
Згідно з розрахунками первісного кредитора ТзОВ «Авентус Україна» проценти за користування кредитними коштами нараховані відповідачу за період з 28.09.2022 до 27.12.2022 на загальну суму 17 910,00 грн. Після зазначеної дати нарахування процентів позичальнику первісний кредитор не здійснював.
Водночас, 25.09.2023 між первісним кредитором і Товариством (попередня назва – ТОВ «Фінтраст Україна») укладено договір факторингу № 25.09/23-Ф, за умовами якого відбулася зміна кредитора.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників, який складено та підписано між первісним кредитором і Товариством на виконання умов Договору факторингу від 25.09.2023 №25.09/23-Ф, право вимоги на первісного кредитора загальну суму 27 910,00 грн (тіло кредиту та нараховані проценти) відступлено за плату на користь Товариства (порядковий номер боржника ОСОБА_1 у реєстрі боржників - 4505).
При цьому суд не оцінює правомірність укладеного між первісним та новим кредитором договору факторингу відповідно до положень ст.204 ЦК України.
При ухваленні цього рішення суд виходив із таких мотивів.
Як передбачено ст. 598-599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Досліджені судом докази підтверджують невиконання позичальником грошового зобов`язання з повернення основної суми позики, процентів та одноразової комісії.
Суд встановив, що внаслідок невиконання позичальником ОСОБА_2 своїх зобов`язань згідно з укладеним кредитним договором, новим кредитором в особі Товариства обґрунтовано заявлено вимогу про стягнення з відповідача неповернутої суми кредиту з нарахованими відсотками.
Надані Товариством докази перерахування кредитних коштів відповідачу у справі, неповернення позичальником жодної частини позичених коштів та нарахованих процентів, виникнення боргу, який включає основну суму боргу з цими процентами, підтверджується наявними у справі та дослідженими судом письмовими доказами, які є належними, допустимими і достатніми в сукупності, що є підставою для задоволення позову зі стягненням з відповідача на підставі ст.141 ЦПК України витрат позивача на сплату судового збору.
Питання про розподіл судових витрат вирішити згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, врахувавши необхідність стягнення з відповідача всієї суми заборгованості.
Приписами ч. 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
У постанові від 28.09.2023 у справі № 686/13892/19 колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено критерії, які необіхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. 
Згідно з вимогами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження майбутніх витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. представник Товариства надав суду: копію договору про надання професійної правничої допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024, укладений між адвокатом Столітнім М.М. та позивачем в цій справі, копію ордера адвоката, копію заявки, рахунка на оплату і акта прийому-передачі виконаних робіт з описом наданих послуг відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги, в яких деталізовано кожен вид виконаних робіт та наданих послуг.
Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, зваживши на необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3 000,00 грн., оскільки такий розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію обґрунтованості, розумності розміру витрат на правничу допомогу, з урахуванням конкретних обставин справи, її складності, необхідних процесуальних дій сторони. 
Керуючись ст.263-265,268,280-284,354 ЦПК України, суд
ухвалив :
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», місцезнаходження: 03045, м.Київ, вул.Набережно-Корчуватська, буд.27, приміщення 2, код ЄДРПОУ 44559822, суму заборгованості в розмірі 27 910,00 грн (двадцять сім тисяч дев`ятсот десять гривень 00 копійок) за кредитним договором № 5972965 від 28.09.2022, з яких 10 000,00 грн – сума боргу за основною сумою кредиту, 17 910,00 грн – заборгованість за нарахованими, але не сплаченими процентами за період з 28.09.2022 до 27.12.2022.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» 2 662,40 грн сплаченого при поданні позовної заяви судового збору та 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення суду складено та підписано 22.06.2026.

Суддя