ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 189/1133/23
провадження № 61-10263св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Воробйової І. А., Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., 

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: секретар Запорізької міської ради, Комунальне підприємство «Запоріжринок», Запорізька міська рада, 

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до секретаря Запорізької міської ради, Комунального підприємства «Запоріжринок», Запорізької міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди

за касаційною скаргою адвоката Сідельникової Олени Леонідівни як представника ОСОБА_1 на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2025 року у складі судді Степанової О. С., постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 липня 2025 року у складі колегії суддів: Халаджи О. В., Агєєва О. В., Космачевської Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження в. о. Запорізького міського голови - секретаря Запорізької міської ради Куртєва А. В. від 07 листопада 2022 року № 271р «Про створення робочої групи для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Запоріжринок»; визнати незаконним та скасувати розпорядження в.о. Запорізького міського голови - секретаря Запорізької міської ради Куртєва А. В. від 27 лютого 2023 року № 411 к/тр «Про дострокове розірвання контракту та звільнення ОСОБА_1 »; 
поновити ОСОБА_1 на посаді директора Комунального підприємства «Запоріжринок»;
стягнути з Комунального підприємства «Запоріжринок» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 лютого 2023 року до дня винесення рішення у справі;
стягнути з Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн;
допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Комунального підприємства «Запоріжринок» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що розпорядження в. о. Запорізького міського голови - секретаря Запорізької міської ради Куртєва А. В. «Про створення робочої групи для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Запоріжринок» від 07 листопада 2022 року № 271 р є незаконним та підлягає скасуванню з огляду на неналежність підстав винесення, секретар міської ради не наділений повноваженнями на створення тимчасових контрольних комісій, у розпорядженні не визначено предмет перевірки. Внаслідок допущення грубих порушень законодавчо встановленого порядку створення комісії міської ради, визначення її складу, усі прийняті такою комісією рішення є незаконними. Акт перевірки фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Запоріжринок» від 09 січня 2023 року за період з 01 січня 2021 року до 01 листопада 2022 року підписаний поза межами строку, а подання Департаменту адміністративних послуг не є належною підставою для звільнення позивача, оскільки до повноважень Департаменту не входить внесення на розгляд міському голові подання про дострокове розірвання контрактів з керівниками комунальних підприємств.

Розпорядження в. о. Запорізького міського голови Секретаря Запорізької міської ради Куртєва А. В. від 27 лютого 2023 року №411 к/тр «Про дострокове розірвання контракту та звільнення ОСОБА_1 » є незаконним, оскільки фактично звільнення позивача є заходом дисциплінарної відповідальності і під час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності міська рада порушила строки, визначені КЗпП України, не було відібрано пояснення у ОСОБА_1 , не встановлено його вину. В діях позивача немає порушень умов контракту, а отже, немає ознак систематичності порушення умов контракту. 

Вказані події призвели до моральних переживань та стресу позивача, тому відповідач має відшкодувати моральну шкоду, яку позивач оцінив у 10 000,00 грн, та середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 лютого 2022 року до дня винесення рішення у цій справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Покровський районний суд Дніпропетровської області рішенням від 30 квітня 2024 року в задоволенні позову відмовив.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що секретар Запорізької міської ради Куртєв А. В., що тимчасово здійснював повноваження Запорізького міського голови, видаючи оспорюване розпорядження від 07 листопада 2022 року № 271 р «Про створення робочої групи для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності КП «Запоріжринок» (зі змінами), діяв у межах повноважень, передбачених статтями 12, 28, 29, 30, 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статутом КП «Запоріжринок» та умовами контракту від 20 квітня 2021 року.

За результатами перевірки фінансово-господарської діяльності відповідача встановлено систематичне, протягом року невиконання позивачем умов контракту, що є додатковою і самостійною підставою для дострокового розірвання контракту та звільнення ОСОБА_1 відповідно до пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України.

Звільнення позивача відбулось відповідно до норм трудового законодавства.

Короткий зміст постанови апеляційного суду
Дніпровський апеляційний суд постановою від 16 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Сідельникова О. Л. - залишив без задоволення, а рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована законністю й обґрунтованістю рішення суду першої інстанції. 

Позивач, укладаючи контракт, погодився з його умовами, в тому числі з підвищеною відповідальністю за порушення його умов. Порушення хоча б одного з пунктів контракту є підставою для його дострокового розірвання.

ОСОБА_1 без поважних причин систематично не виконував умови і обов`язки, визначені контрактом, що зафіксовано в акті перевірки від 09 січня 2023 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги, відзиву на неї, їх узагальнені аргументи 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду, адвокат Сідельникова О. Л. як представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2025 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 липня 2025 року й ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20, постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 та постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 923/875/19, від 18 червня 2018 року у справі № 396/1560/16-ц, від 07 грудня 2022 року у справі № 554/1557/21, від 27 липня 2021 року у справі № 357/4897/20, від 25 червня 2020 року у справі № 328/2536/16-а, від 19 травня 2021 року у справі № 522/16898/19, від 16 травня 2018 року у справі № 918/337/17, від 26 липня 2018 року у справі № 910/23359/15, від 02 листопада 2022 року у справі № 910/14591/21, від 11 вересня 2019 року у справі № 524/8543/16-ц, від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17, від 24 лютого 2021 року у справі № 359/3716/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 389/3025/18, від 17 лютого 2021 року у справі № 206/3786/18, від 02 лютого 2021 року у справі № 813/6440/15, від 17 грудня 2020 року у справі № 643/9770/17, від 27 липня 2022 року у справі № 754/695/20, від 22 травня 2024 року у справі № 333/2536/22, від 17 липня 2019 року у справі № 761/31536/16-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17, від 23 січня 2018 року у справі 273/212/16-ц, від 29 липня 2022 року у справі № 130/219/21, від 16 листопада 2023 року у справі № 757/19682/18-ц, від 23 вересня 2020 року у справі № 640/2911/19, від 27 березня 2018 року у справі № 813/2524/17, від 10 травня 2018 року у справі № 811/119/13-а, від 16 липня 2020 року у справі № 826/4/16.
Як на обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Секретар міської ради Куртєв А. В. обраний з числа депутатів міської ради і його інтереси може представляти лише адвокат, однак суд першої інстанції протиправно допустив як його представника неуповноважену особу - співробітника департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради. 

У діях позивача немає порушень умов контракту. Зазначені підстави для звільнення позивача є незаконними. Умовами контракту і статуту товариства не передбачено обов`язку керівника КП «Запоріжринок» подавати економічні обґрунтування підвищення тарифів на послуги підприємства. ОСОБА_1 не є членом тендерного комітету чи уповноваженою особою, відповідальною за організацію і проведення процедури закупівлі, а тому не може бути притягнений до відповідальності за недотримання строку оприлюднення звіту про укладення договору. ОСОБА_1 не затверджував нове Положення про оплату праці, а тому не міг подавати його для погодження. Відповідальність інформування про участь у судових процесах покладено на заступника директора з юридичних питань. Обов`язок підготовки фінансових планів, звітів про їх виконання, контроль за строками подання покладено на заступника директора з питань економіки і фінансів. Позивача не ознайомлювали з розпорядженням міського голови № 271 р, тому виконати його він не міг. Інші порушення, вказані в акті від 09 січня 2023 року, позивач не допускав, і доказів їх вчинення немає.

Акт перевірки не містить дати проставлення підписів членів комісії.

Суди проігнорували вимоги статей 47-48 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та висновки Верховного Суду щодо правомірності створення робочої групи. Суди дійшли помилкового висновку, що робоча група не мала ознак тимчасової контрольної комісії ради. Серед повноважень голови міської ради немає права на створення в одноособовому порядку постійних чи тимчасових комісій. 

Суди дійшли помилкового висновку, що Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради як орган управління майном підприємства наділений виключними повноваженнями щодо порушення перед міським головою питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівника підприємства або про його дострокове звільнення. 

Відповідач порушив строки притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Робоча група виявила порушення умов контракту, які відбулись більше ніж за 6 місяців до винесення оскаржуваного розпорядження про дострокове розірвання контракту. 

У позивача не було відібрано пояснень. 
Також хибним є висновок щодо систематичності порушень умов контракту, адже необхідна наявність застосованого та чинного дисциплінарного стягнення, а не наявність сукупності правопорушень, викладених в акті перевірки. До позивача раніше не було застосовано заходів дисциплінарного стягнення. 

Акт перевірки не є належним доказом у справі, є внутрішнім документом юридичної особи, не містить переліку документів, на підставі яких комісія дійшла відповідних висновків, що унеможливлює встановлення достовірності таких висновків. 

У вересні 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив Запорізької міської ради мотивований законністю й обґрунтованістю судових рішень.

Розпорядження міського голови видані в межах повноважень та відповідно до законів. 
Позивач помилково ототожнює правовий режим створення і діяльність робочої групи для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності КП «Запоріжринок» з діяльністю тимчасових контрольних комісій. 
Між сторонами виник спір щодо припинення трудового договору з підстав передбачених контрактом (пункт 8 частини першої статті 36 КЗпП), а не у зв`язку із звільненням працівника з ініціативи власника, а тому в цьому випадку не поширюються норми частини третьої статті 40, статей 147-149 КЗпП. 

Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 24 листопада 2025 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

17 грудня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2026 року справу призначено до судового розгляду. 

Фактичні обставини справи, встановлені судами 
20 квітня 2021 року між міським головою Буряком В. В., що діяв від імені та в інтересах територіальної громади міста, і ОСОБА_1 укладено контракт про призначення на посаду директора КП «Запоріжринок» на строк дії цього контракту (далі за текстом - контракт).

Згідно пп. 2 п. 1 розділу ІІ контракту міський голова звільняє керівника з посади у випадку закінчення терміну дії контракту, достроково - в порядку і на підставах, передбачених чинним законодавством України та цим контрактом, за наявності виявлених порушень законодавства України на умовах цього контракту, а також за ініціативою керівника.

Згідно з пп. 7 п. 7 розділу ІІ контракту орган управління майном має право порушити перед міським головою питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівника підприємства або про його дострокове звільнення з підстав, передбачених цим контрактом та чинним законодавством України.

Розпорядженням міського голови від 07 листопада 2022 року № 271 р створено робочу групу для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності КП «Запоріжринок», що мало організаційний характер.

Розпорядження винесено у зв`язку з чисельними зверненнями фізичних осіб-підприємців комунальних ринків КП «Запоріжринок», керуючись п.п. 19, 20 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

У пункті 4 розпорядження від 07 листопада 2022 року № 271 р зобов`язано робочу групу розпочати свою роботу з 07 листопада 2022 року та провести перевірку фактів, викладених у зверненнях фізичних осіб-підприємців комунальних ринків КП «Запоріжринок», до 09 січня 2023 року.

09 січня 2023 року робоча група склала акт перевірки фінансово-господарської діяльності КП «Запоріжринок» за період з 01 січня 2021 року до 01 листопада 2022 року. 

В акті зафіксовано ряд порушень, а саме систематичне невиконання керівником ОСОБА_1 без поважних причин умов і обов`язків, визначених контрактом. 

27 лютого 2023 року секретар Запорізької міської ради Куртєв А. В. видав розпорядження міського голови №411 к/тр «Про дострокове розірвання контракту та звільнення ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 звільнено на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП, достроково розірвавши з ним контракт з підстав, передбачених підпунктом 1 пункту 3 розділу V контракту, у перший робочий день, наступний за днем закінчення його тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність.

Розпорядження від 27 лютого 2023 року № 411 к/тр видане на підставі подання Департаменту адміністративних послуг від 17 січня 2023 року № 01/01-12/065, з урахуванням результатів перевірки фінансово-господарської діяльності КП «Запоріжринок», що оформлені актом перевірки від 09 січня 2023 року та керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», статтею 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Кодексом законів про працю України.

Підставою для розірвання контракту зазначено систематичне невиконання директором КП «Запоріжринок» ОСОБА_1 без поважних причин умов та обов?язків, визначених контрактом з керівником підприємства, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 20 квітня 2021, а саме: 
пп. 20 п. 4 розділу ІІ контракту - порушення строків подання фінансової звітності підприємства до департаменту фінансової та бюджетної політики міської ради та органу управління майном (рішення виконавчого комітету міської ради від 21 серпня 2020 року N? 339 та від 23 листопада 2021 року N? 443 «Про затвердження Порядку складання фінансового плану комунальним підприємством та контролю за його виконанням»); 
пп. 20 п. 4 розділу І контракту - неподання до департаменту фінансової та бюджетної політики міської ради протоколу засідання балансової комісії та звіту (за формою) (розпорядження міського голови від 21 лютого 2017 року N? 58 р «Про проведення балансових комісій на підприємствах, що належать до комунальної власності територіальної громади міста, та затвердження Регламенту роботи балансових комісій»); 
пп. 14, 20 п. 4 розділу ІІ контракту - порушення строку подання проєкту фінансового плану на 2023 рік із пояснювальною запискою (рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23 листопада 2021 року № 443) «Про затвердження Порядку складання фінансового плану комунальним підприємством та контролю за його виконанням»;
пп. 14 п. 4, розділу ІІ контракту - неподання до органу управління майном та департаменту фінансової та бюджетної політики міської ради для погодження Положення про оплату праці; 
пп. 20 п. 4 розділу ІІ контракту - не надання економічного обґрунтування підвищення тарифів на послуги підприємства на 60 % (п. 1.5 Інструкції з підготовки бюджетних запитів, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2012 року № 687); 
пп. 20 п. 4 розділу ІІ контракту - недотримання строку оприлюднення звіту про укладений договір: відсутність обґрунтування та документальне підтвердження наявності умов застосування переговорної процедури; ненадання для перевірки договорів, укладених у сфері публічних закупівель (стаття 10, пункт 3 частини другої статті 40 Закону України «Про публічні закупівлі»); 
пп. 21 п. 4 розділу І контракту - не інформування орган управління майном та департамент правового забезпечення міської ради про участь підприємства у судових процесах; 
пп. 20 п. 4 розділу ІІ контракту - невиконання керівником підприємства розпорядчих актів міського голови (розпорядженням міського голови від 07 листопада 2022 року Л6271р «Про створення робочої групи для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Запоріжринок» (зі змінами); 
пп. 8 п. 4 розділу ІІ контракту - ненадання до департаменту комунальної власності та приватизації міської ради щокварталу до 15 числа, наступного за кварталом місяця переліку орендарів, окремо зазначивши тих, які мають заборгованість з орендної плати за користування комунальним майном, з зазначенням суми заборгованості, з також інформації про вжиті заходи, направленні на її стягнення та дотримання порядку укладання договорів оренди.

Розпорядженням від 27 лютого 2023 року № 411 к/тр було зобов`язано КП «Запоріжринок» в день звільнення виплатити ОСОБА_1 всі належні йому суми (здійснити остаточний розрахунок з ним), видати письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні, внести запис до його трудової книжки.

01 березня 2023 року ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з розпорядженням міського голови від 27 лютого 2023 року № 411к/тр, від отримання трудової книжки (акт про відмову від ознайомлення з розпорядженням міського голови, акт про відмову від отримання трудової книжки № 154-к).

КП «Запоріжринок» діє на підставі статуту, затвердженого розпорядженням міського голови від 22 вересня 2017 року № 324 р, КП «Запоріжринок» є самостійним суб`єктом господарювання, яке є правонаступником державного комунального підприємства «Запоріжринок» на підставі розпорядження Запорізького міського голови від 14 червня 2001 року.

Власником (засновником) підприємства є територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (пункт 1.4 статуту).

Органом управління майном підприємства є Департамент з надання адміністративних послуг та розвитку підприємництва Запорізької міської ради (пункт 1.5 статуту).

Підприємство підпорядковується Органу управління майном, який визначається рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради (п. 4.6. статуту).

Поточне (оперативне) керівництво підприємством здійснює директор, який призначається та звільняється з посади розпорядженням міського голови на умовах укладеного контракту відповідно до чинного законодавства України (пункт 4.6 статуту).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 11 липня 2016 року № 374 «Про визначення органу управління майном підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста» (режим доступу: https://zp.gov.ua/uk/documents/item/16133), органом управління майном КП «Запоріжринок» є Департамент надання адміністративних послуг та розвитку підприємництва Запорізької міської ради.

Згідно з пунктом 4 рішення Запорізької міської ради від 07 грудня 2022 року № 78 «Про реформування в галузі розвитку підприємництва Запорізької міської ради, затвердження Положення про департамент економічного розвитку, статутів комунальних підприємств Запорізької міської ради «Інститут розвитку міста Запоріжжя» та «Запоріжринок» в новій редакції» вирішено перейменувати департамент надання адміністративних послуг та розвитку підприємництва Запорізької міської ради в департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради.

2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 

Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судом норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
Щодо розпорядження від 07 листопада 2022 року
У цій справі секретар Запорізької міської ради Куртєв А. В., що тимчасово здійснював повноваження Запорізького міського голови, видав розпорядження від 07 листопада 2022 року «Про створення робочої групи для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Запоріжринок» (зі змінами).

Статтею 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування. Органи місцевого самоврядування при здійсненні повноважень у сфері контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення можуть проводити перевірки, які не належать до заходів державного нагляду (контролю), на підприємствах, в установах та організаціях, що перебувають у комунальній власності відповідної територіальної громади.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Повноваження сільського, селищного, міського голови визначені у статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно з пунктами 19, 20 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів. Видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Відповідно до частини восьмої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Виключна компетенція сільських, селищних, міських рад визначена у статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і повноваження щодо проведення економічного аналізу фінансово-господарської діяльності комунального підприємства не віднесені до виключної компетенції міської ради.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ контракту міський голова або орган управління майном мають право вимагати від керівника звіт та іншу інформацію про його дії щодо управління підприємством та розпорядженням майном.

За змістом частини другої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у разі звільнення з посади сільського, селищного, міського голови у зв`язку з достроковим припиненням його повноважень або його смерті, а також у разі неможливості здійснення ним своїх повноважень повноваження сільського, селищного, міського голови здійснює секретар відповідної сільської, селищної, міської ради, крім випадків дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови відповідно до Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» або Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Секретар сільської, селищної, міської ради тимчасово здійснює зазначені повноваження з моменту дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови і до моменту початку повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону, або до дня відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на чергових місцевих виборах.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанції про те, що виконуючий обов`язки міського голови Куртєв А. В. мав усі повноваження міського голови, діяв у межах повноважень, передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», і до його компетенції належало в тому числі видання оспорюваного розпорядження «Про створення робочої групи для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Запоріжринок».

Доводи касаційної скарги про те, що до повноважень голови міської ради не входить право на створення в одноособовому порядку постійної чи тимчасової комісії, на увагу не заслуговують, адже, за обставинами цієї справи, оспорюваним розпорядженням не було утворено комісію в розумінні статей 47, 48 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а створено робочу групу.

Щодо поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку
Стаття 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений статтею 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (частина третя статті 21 КЗпП України). 

Підстави припинення трудового договору визначені у статті 36 КЗпП України.

За змістом пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір за наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

Порушення хоча б одного з пунктів контракту є підставою для його дострокового розірвання.

За обставинами цієї справи, позивач призначений на посаду відповідно до контракту від 20 квітня 2021 року.

Підпунктом 1 пункту 3 розділу V контракту встановлено, що контракт може бути розірваний, а керівник звільнений з посади до закінчення строку дії Контракту у разі систематичного невиконання Керівником без поважних причин умов та обов`язків, визначених цим контрактом.

Згідно з пунктом 5 розділу V контракту, якщо розірвання цього контракту проводиться на підставах, установлених у ньому, але не передбачених законодавством України, звільнення керівника з посади здійснюється відповідно до пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України.

Укладаючи контракт, позивач погодився з його умовами, в тому числі з підвищеною відповідальністю за порушення його умов.

Суди встановили, що підставою для розірвання контракту з позивачем стало систематичне невиконання керівником ОСОБА_1 без поважних причин умов і обов`язків, визначених контрактом. 

На підтвердження порушення позивачем умов контракту відповідач надав акт перевірки фінансово-господарської діяльності КП «Запоріжринок» від 09 січня 2023 року. 

Встановивши, що ОСОБА_1 не дотримався вимог контракту, що підтверджено належними і допустимими доказами та не спростовано позивачем, врахувавши особливості контрактної форми трудового договору і той факт, що, укладаючи контракт, позивач був обізнаний з його умовами, в тому числі з підвищеною відповідальністю за їх порушення, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, обґрунтовано вважав, що звільнення позивача з підстави, передбаченої пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, проведено з дотриманням вимог закону.

Оскільки позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також моральної шкоди є похідними від інших позовних вимог, суди дійшли правильного висновку про відмову в їх задоволенні. 

Доводи касаційної скарги про те, що в позивача не відбирались пояснення, а також щодо порушення строків для застосування дисциплінарного стягнення є безпідставними, адже позивача звільнено з підстав, передбачених контрактом відповідно до пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП, та звільнення з цієї підстави не має характеру дисциплінарного стягнення, а тому норми статей 148, 149 КЗпП України на спірні правовідносини не поширюються.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04 червня 2025 року у справі № 761/825/24.

Аргументи касаційної скарги щодо відсутності системності порушень не спростовують висновки судів, адже в акті від 09 січня 2023 року встановлено систематичне порушення умов контракту, а умовами контракту передбачено дострокове його розірвання у зв`язку із цих підстав. 

Інші доводи касаційної скарги, зокрема щодо недоведеності порушень позивачем умов контракту та щодо повноважень департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради, висновків судів не спростовують, зводяться до необхідності здійснення переоцінки фактичних обставин справи, що перебуває поза межами повноважень Верховного Суду (стаття 400 ЦПК України). 

Щодо позовних вимог до секретаря Запорізької міської ради
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності
(частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦК України юридичною особою є організація, створена
і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Верховний Суд вже неодноразово робив висновки про те, що позивачем і відповідачем в цивільному процесі можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава, водночас філії та представництва, які не є юридичними особами, а також посадові особи юридичної особи не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові.

Позивач, звертаючись до суду із цим позовом зазначив, зокрема відповідачем секретаря Запорізької міської ради.

Однак секретар Запорізької міської ради не може бути відповідачем у цій справі, адже у відносинах з позивачем він діяв як посадова особа юридичної особи - Запорізької міської ради, та від її імені.

Суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, пред`явленого до секретаря Запорізької міської ради, з підстав його недоведеності, оскільки у позові до секретаря міської ради необхідно було відмовити саме з підстави пред`явлення його до неналежного відповідача. Тому судові рішення судів попередніх інстанцій в цій частині належить змінити, виклавши їх мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 412 ЦПК України суд змінює рішення, якщо воно переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись статтями 400, 410, 412, 416 ЦПК України  Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу адвоката Сідельникової Олени Леонідівни як представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2025 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 липня 2025 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до секретаря Запорізької міської ради змінити, виклавши їх мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2025 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий М. Є. Червинська 
Судді І. А. Воробйова 
А. Ю. Зайцев 
Є. В. Коротенко 
В. М. Коротун