ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2026 року	справа № 380/5324/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій, 
у с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) , в якому просить : 
- Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 щодо утримання військового збору у розмірі 5 % з суми, виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішення суду від 18 вересня 2024 року по справі № 380/13577/24.
-Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надлишково утриманий військовий збір, а саме 3,5% від суми, виплаченої на виконання рішення суду від 18 вересня 2024 року по справі № 380/13577/24.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі № 380/13577/24 відповідач протиправно утримав із суми нарахованого грошового забезпечення військовий збір за підвищеною ставкою 5% замість належних 1,5%. Позивач наголошує, що виплачені кошти за своєю правовою природою є грошовим забезпеченням військовослужбовця Державної прикордонної служби України, нарахованим за період безпосереднього проходження ним служби з вересня 2021 року по травень 2023 року. Відповідно до спеціальних норм Податкового кодексу України, зокрема підпункту 4 підпункту 1.3 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» (з урахуванням чинних змін щодо стимулювання цифрової економіки), до таких доходів застосовується виключно пільгова ставка військового збору в розмірі 1,5%. Також позивач звертає увагу суду на те, що втрата ним статусу військовослужбовця на момент фактичного отримання коштів у грудні 2025 року відбулася виключно через несвоєчасний розрахунок з вини самої військової частини, що не може позбавляти його права на законне оподаткування доходів за спеціальною ставкою, а тому надлишково утримані 3,5% збору підлягають поверненню. Просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 30.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач подав до суду відзив (вх.№29853 від 10.04.2026) на позовну заяву в якому заперечив проти задоволення позову. В обґрунтування вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) діяв виключно в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є повністю необґрунтованими. Відповідач зазначає, що станом на момент здійснення перерахунку та фактичної виплати грошових коштів у грудні 2025 року на виконання судового рішення, майор ОСОБА_1 вже не перебував у статусі військовослужбовця, оскільки відповідно до наказу начальника прикордонного загону від 26 березня 2024 року № 339-ОС його було офіційно виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 28 березня 2024 року. Оскільки чинне податкове законодавство пов`язує застосування пільгової ставки військового збору в розмірі 1,5% виключно з наявністю у суб`єкта відповідного статусу на момент нарахування доходу, нараховані на підставі рішення суду суми доплат для звільненої особи втрачають статус чинного грошового забезпечення військовослужбовця. Відтак, такі кошти для цілей оподаткування вважаються іншим доходом фізичної особи та підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу на загальних підставах без урахування пільг, визначених пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України. Військова частина, як податковий агент, була зобов`язана застосувати загальну ставку військового збору в розмірі 5%, встановлену підпунктом 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а вимоги позивача щодо застосування зниженої ставки є безпідставним намаганням застосувати норми права, які не поширюються на спірні правовідносини, через що у задоволенні позову слід відмовити.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.
ОСОБА_1 проходив військову службу в Державній прикордонній службі України.
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 26 березня 2024 року № 339-ОС виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 з 28 березня 2024 року.
Як вбачається з документів наданих на адвокатські запити в період з вересня 2021 року по листопад 2023 року проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ).
Згідно Рішення Львівського окружного адміністративного суду 18 вересня 2024 року по справі № 380/13577/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, визнав протиправними дії зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 із вересня 2021 року по травень 2023 року, грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, надбавок та доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 відповідно.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року по справі № 380/13577/24 року рішення Львівського окружного адміністративного суду 18 вересня 2024 року - залишено без змін.
24 грудня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) здійснив на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року по справі № 380/13577/24, перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення на суму 207408.50 грн. відповідно, що підтверджується випискою від 24.12.25 по надходженню по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Згідно довідки відповідача про виплачені суми на виконання рішення суду грошового забезпечення зрозуміло, що відповідач здійснив виплату грошового забезпечення з утриманням з нарахованої суми військового збору за ставкою 5% від нарахованого доходу на суму 220484.57 грн.
Вважаючи протиправними дії відповідача по утриманню військового збору з нарахованого грошового забезпечення військовослужбовця за ставкою 5 % від об`єкта нарахування, позивач звернулася із цим позовом до суду.
При вирішенні спору по суті суд керується таким. 
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі - Порядок №44), який визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).
Відповідно до п. 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Згідно з п.4, 5 Порядку №44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Відповідно до п.168.5 ст.168 Податкового кодексу України (далі ПК України) суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
З огляду на зазначене, відповідачу належало при виплаті позивачу сум грошового забезпечення на виконання Львівського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі № 380/13577/24, яке набрало законної сили, компенсувати позивачу у повному обсязі суму податку на доходи фізичних осіб.
При цьому, втрата позивачем статусу військовослужбовця на час виплати грошового забезпечення, не звільняє відповідача від обов`язку компенсувати позивачу суму податку на доходи фізичних осіб, оскільки саме бездіяльність відповідача призвела до виплати позивачеві такої компенсації вже після звільнення з військової служби та як наслідок після втрати статусу військовослужбовця.
Тому, дії відповідача по утриманню з суми грошового забезпечення податку на доходи фізичних осіб без її компенсації втрат доходів є протиправними.
Аналогічного змісту позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №825/761/17.
Щодо протиправності дій відповідача щодо нарахування позивачу військового збору на виплачену суму перерахованого грошового забезпечення за ставкою 5% від оподатковуваного доходу.
Згідно з пунктом 16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Згідно з підпунктом 1 підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ платниками збору є, зокрема особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.
Згідно з підпунктом 162.1.1. пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
Згідно з підпунктом 1 підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ об`єктом оподаткування збором є для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 163.1.2 пункту 163.1 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
Згідно з підпунктом 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).
Згідно з підпунктом 1 підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ставка військового збору становить, зокрема для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - 5 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту, крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною підпунктом 4 цього підпункту.
Зокрема, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану» №4015-IX від 10.10.2024 збільшено ставку військового збору з 1,5% до 5% від оподатковуваного доходу фізичних осіб.
Між тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні» №4113 від 04.12.2024 уточнений перелік доходів військовослужбовців до яких застосовується ставка військового збору у розмірі 1,5 відсотка.
Відповідно до підпункту 4 підпункту 1.3 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України зазначена ставка військового збору застосовується до доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (за винятком доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу) військовослужбовцями та працівниками Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.
Як встановлено судом, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі № 380/13577/24 відповідач виплатив грошове забезпечення з утриманням з нарахованого доходу військового збору за ставкою 5%, що становить 13 076,07 грн. Однак, до такого доходу позивача в силу положень Податкового кодексу повинна застосовуватись ставка військового збору у розмірі 1,5 відсотка.
Суд звертає увагу, що втрата позивачем статусу військовослужбовця на час виплати йому грошового забезпечення не звільняє відповідача від обов`язку компенсувати позивачу суму податку на доходи фізичних осіб та суму військового збору, оскільки саме бездіяльність останнього призвела до виплати позивачу такої вже після звільнення з військової служби та як наслідок після втрати статусу військовослужбовця.
За таких обставин, дії відповідача щодо утримання податку на доходи фізичних осіб без рівноцінної компенсації втрат доходів та дії щодо утримання військового збору у розмірі 5% з суми, виплаченого грошового забезпечення ОСОБА_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі №380/13577/24 є протиправними.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що утримання податку на доходи фізичних осіб без рівноцінної компенсації втрат доходів та утримання військового збору у розмірі 5% з суми, виплаченого грошового забезпечення на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі № 380/13577/24, не відповідає визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах та чинному законодавству, тому такі дії потрібно визнати протиправними, задовольнивши першу позовну вимогу.
Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, інші позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом: визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 щодо утримання військового збору у розмірі 5 % з суми, виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішення суду від 18 вересня 2024 року по справі № 380/13577/24 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надлишково утриманий військовий збір, а саме 3,5% від суми, виплаченої на виконання рішення суду від 18 вересня 2024 року по справі № 380/13577/24.
Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов потрібно задовольнити повністю.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судового збору.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
у х в а л и в:
1.Адміністратвиний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії – задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 щодо утримання військового збору у розмірі 5 % з суми, виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішення суду від 18 вересня 2024 року по справі № 380/13577/24.
3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надлишково утриманий військовий збір, а саме 3,5% від суми, виплаченої на виконання рішення суду від 18 вересня 2024 року по справі № 380/13577/24.
4. Судові витрати не розподіляються.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Грень Наталія Михайлівна