Справа № 317/1679/26
 
Провадження № 3/317/682/2026
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з УПП в Запорізькій області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця ЗСУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

12.03.2026 року об 11 год. 18 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 по трасі Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя», з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження повного медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога водій відмовився у медичному закладі у присутності лікаря-нарколога, що підтверджується Висновком КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та СЗХ» ЗОР № 792 від 12.03.2026 р. Від керування відсторонений, шляхом паркування транспортного засобу на місці запинки без порушень ПДР України. Тим самим ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В судове засідання, призначене на 28.04.2026 р. правопорушник ОСОБА_1 не з`явився за невідомою суду причиною, при цьому достовірно знаючи, що відносно нього складено протокол, який направлено до суду із зазначенням дати та часу його розгляду, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1). Крім того, останнього про місце, день та час розгляду справи повідомлено судом шляхом направлення смс-повідомлення через додаток «Viber» на номер мобільного телефону зазначеного правопорушником під час складення протоколу, яке ОСОБА_1 отримано, про що свідчить довідка про доставку повідомлення (а.с.11,22). 
Так з початку провадження у справі - з березня 2026 року, в судове засідання, призначене на 07.04.2025 р. ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про місце, день та час розгляду справи, не з`явився, надіславши на електронну адресу суду клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату для надання можливості скористатися правовою допомогою та забезпечити участь захисника в судовому засіданні (а.с.20). Суд, з метою забезпечення права особи на захист задовольнив клопотання ОСОБА_1 та відклав розгляд справи за протоколом про адміністративне правопорушення. 
Зважаючи на те, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної вимоги розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, ОСОБА_1 скористався належним йому правом на подачу до суду письмових пояснень по суті правопорушення клопотання.
26.03.2026 р. правопорушником ОСОБА_1 через канцелярію суду подано письмові пояснення у справі про адміністративне правопорушення (а.с.12-16), в яких просив провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того просив витребувати та дослідити відеозапис з бодікамер поліції за 12.03.2026, на якому зафіксовано: оголошення асистентом результату драгера: «0,00 проміле» у присутності лікаря Овсієнка; момент, коли лікар просить його подивитися на термометр та оголосити температуру та його заяву про вживання води для завершення огляду. Крім того, просив викликати як свідків лікаря ОСОБА_2 та асистента, який проводив тест на драгері та заповнював висновок, щодо: причин невикористання альтернативних біологічних середовищ (слина, змини кров) після неможливості повторного сечовипускання; відсутності нагляду під час забору сечі; ненадання води для стимуляції сечовипускання. Як на підставу закриття провадження у справі послався на те, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП: оскільки в нього не було жодних ознак сп`яніння, як то зазначено в протоколі, які мав би помітити командир, який перебував поруч з ним, коли він керував транспортним засобом. Він не відмовлявся від огляду, що підтверджується його добровільною згодою, поїздкою до лікарні, проходженням неврологічних тестів, проходження драгера, спробами здати сечу, добросовісним виконанням вказівок лікаря щодо вимірювання температури та самостійним вживанням води для завершення огляду. При цьому медичний огляд не завершено з об`єктивних причин, а висновок не містить жодного варіанту щодо стану сп`яніння (обидва викреслено). Об`єктивна неможливість завершити огляд через фізіологічні причини, у поєднанні з порушенням процедури з боку лікаря (не використано альтернативні біологічні середовища), не може бути кваліфікована як умисна відмова. Крім того, зазначив, що після збору сечі лікар ОСОБА_2 занурила в стаканчик з біоматеріалом термометр і сказала, йому озвучити температуру, що він і зробив, температура була 26-28°. Також просив врахувати, що для забору сечі лікар видала не спеціальний медичний контейнер, а звичайний тонкий пластиковий стаканчик, який швидко втрачає тепло в прохолодному місці і між забором зразка та вимірюванням температури минув певний час, що зафіксовано на відео. За цей час тонкий пластиковий стаканчик у прохолодному приміщенні міг природно охолодитися. Отже, температурний показний, який він назвав, не свідчить про жодні навмисні дії з його боку. Також зазначив, що бажаючи завершити огляд, він самостійно випив значну кількість води з-під крана у вбиральні та повернувшись, повідомив про лікаря, заявивши, що готовий надати біоматеріал найближчим часом, - лікар та поліцейські проігнорували його готовність і припинили процедуру, заповнивши висновок. Поліцейськими не було надано йому можливості протягом двох годин надати на дослідження біологічний матеріал, незважаючи на його готовність це зробити після самостійного вжиття води. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пояснення правопорушника ОСОБА_3 , що викладені ним у поданому клопотанні, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.
Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), «Бантиш та інші проти України» (заява №13063/18); «Михайлова проти України» (№ 10644/08, 06 березня 2018 року) беручи до уваги серйозність передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції,що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконливого висновку, що наявні у справі докази є послідовними, взаємоузгодженими та у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, провина  ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами, наявними в матеріалах справи: 
- обставинами, викладеними в електронному протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №613128 від 12.03.2025, складеним відносно ОСОБА_1 за обставинами вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у пункті 14 якого ОСОБА_1 власноруч зазначено, що не надали змоги в мед. закладі надати біоматеріал. Від мед. огляду не відмовлявся (а.с.1);
Даний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.
- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психоневрологічної допомоги та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с.3); 
- Висновком КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та СЗХ» ЗОР № 792 від 12.03.2026 р., згідно якого при проведенні ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння 12.03.2026 р. о 12:20 годині, останній не пройшов повний мед. огляд, не надав біоматеріал (а.с.4); 
- рапортом поліцейського УПП в Запорізькій області, в якому викладені фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема поліцейським зазначено про те, 12.03.2026 р. об 11 год. 18 хв. за адресою: Запорізька обл., Запорізький р-н, траса Н-08, 475 км., Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, в ході проведення фільтраційних заходів було зупинено транспортний засіб: «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2  під керуванням водія ОСОБА_1 , який є діючим військовослужбовцем ЗСУ, у якого під час спілкування були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: знижені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі відмовився у присутності лікаря нарколога, про що було складено Висновок медичного закладу № 792 від 12.03.2026 р. Відносно водія ОСОБА_1 було складено електронний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР1 № 613128 за порушення п.2.5 ПДР України. Водія від керування відсторонено, про повторність попереджено. Подія зафіксована на нагрудну боді камеру «Motorola Solution vb 400» № 471853; 474146; 470509 та боді камеру Бердянського РВП №16 (а.с.5); 
- довідкою сектору адмінпрактики УПП в Запорізькій області ДПП щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, згідно якої за базою даних підсистеми «Адмінпрактика» ІТС ІПНП ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП не притягувався. Має посвідчення водія: НОМЕР_3 від 04.05.2007 (а.с.6);
- архівом вчинених ОСОБА_1 правопорушень (а.с.7);
- відеозаписом, який міститься на DVD-диску, що долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовані обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а саме факт керування транспортним засобом, пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у зв`язку з обґрунтованою підозрою, що особа перебуває в стані наркотичного сп`яніння та доставляння ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с.8).
Застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 р. №1026.  Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом. Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в матеріалах справи, а тому суд приймає його як належний та допустимий доказ у справі, оскільки він підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмову від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Об`єму наявних відеозаписів достатньо для перевірки встановлених судом обставин відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, що свідчить про беззаперечну доведеність вини у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зібрані у справах докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За положеннями п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаних пунктів ПДР ОСОБА_1 не було дотримано. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд зазначає, що суб`єктом правопорушення за статтею 130 КУпАП є саме водії транспортних засобів, які відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України керують ними, маючи посвідчення водія відповідної категорії, або які навчають керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.
Так, порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - Порядок) та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).
Згідно зі ст. 266 КУпАП, п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У п. 4 розділу І вказаної Інструкції № 1452/735 зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.. Відповідно до п. 3, 6, 7 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.  Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Частиною 6 ст. 266 КУпАП передбачено направлення особи для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 6 Порядку від 17.12.2008 №1103 передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. За приписами п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже, нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я.
Слід зауважити, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
При цьому, суд звертає увагу, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням вимог п.2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що було повідомлено водія.
Слід відмітити, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення особою відмови від проходження відповідного огляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудної камери поліцейського щодо обставин, за якими складено адміністративний протокол відносно за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.
В даному випадку, до матеріалів адміністративного провадження приєднано відеозапис, яким зафіксовано фактичну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан медичного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Так, на відеозаписі у медичному закладі о 01:06:25 лікарем-наркологом ОСОБА_1 проведено огляд на стан наркотичного сп`яніння, також о 01:07:16 ОСОБА_1 у приміщенні медичного закладу лікарем проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу - «Алкотест Драгер», результат тесту - 0,00‰. Після чого о 01:07:16 ОСОБА_1 запропоновано здати сечу для виявлення стану наркотичного сп`яніння і він пішов до кімнати для забору біологічного матеріалу. 01:10:11 ОСОБА_1 повернувся з кімнати та повідомив, що в нього не вийшло, на що поліцейський сказав, що треба попити води. О 01:44:55 ОСОБА_1 вдруге заходить до кімнати для забору біологічного матеріалу, 01:46:42 ОСОБА_1 вийшов і лікар о 01:47:08 пішла робити замір температури і о 01:47:25 лікар запропонувала ОСОБА_1 особисто подивитись показник термометру, останній подивився і повідомив показник: 27-28°. Лікар в свою чергу о 01:47:50 повідомила про те, що показник не відповідають нормативним показникам. Поліцейський у розмові повідомляє, про те, що ОСОБА_1 розбавив сечу (о 01:48:51). ОСОБА_1 о 02:46:30 втретє йде до кімнати для забору біологічного матеріалу, після повернення о 02:52:40 ОСОБА_1 повідомляє, що не вийшло. О 02:59:36 ОСОБА_1 вкотре заходить до кімнати для забору біологічного матеріалу, після повернення о 03:06:24 год. повернувся та знову повідомив, що не вийшло. Після всіх вжитих заходів, лікар о 03:07:42 повідомляє ОСОБА_1 про те, що в нього було 2 години для здачі біологічного матеріалу і склав висновок про відмову у наданні біоматералу для проведення огляду, який було надано ОСОБА_1 для підпису. Після чого поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також роз`яснено, що в нього є дві години аби пройти огляд. 
Доводи ОСОБА_1 , викладені ним у клопотанні про закриття провадження у справі, суд вважає необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки проходження медичного огляду ОСОБА_1 , відбувалось у передбачений законодавством термін, яким останній мав можливість скористатись, однак, всупереч цьому ОСОБА_1 вживав дії спрямовані на ухилення від притягнення його до відповідальності за вчинене правопорушення. При цьому на підтвердження фізіологічної неможливості здачі ОСОБА_1 біологічного матеріалу (сечі) ним не надано суду належних та допустимих доказів такої неможливості.
Крім того, посилання ОСОБА_1 на те, що стаканчик, в якому знаходилась сеча міг природно охолодитися, оскільки між забором зразка та вимірюванням температури минув певний час, суд вважає не обґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються дослідженим відеозаписом, згідно якого о 01:46:42 год. ОСОБА_1 вийшов з кімнати для забору біологічного матеріалу і о 01:47:08 год. лікар пішла виміряти температуру зразка біоматеріалу, тобто менше ніж через 1 хвилину. 
В даному випадку відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 під час проходження ним медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчиняв дії направлені на неможливість встановити ступінь наркотичного сп`яніння, що суд розцінює як дії вчинені ОСОБА_1 з метою ухилення від притягнення до адміністративної відповідальності за інкриміноване йому адміністративне правопорушення, що поза розумним сумнівом можна вважати саме відмовою від огляду в розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим лікарем-наркологом було складено висновок за відмову від проходження повного медичного огляду. 
Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в матеріалах справи, а тому суд приймає його як належний та допустимий доказ у справі, оскільки він підтверджує факт керування транспортним засобом та його фактичну відмову від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Об`єму наявних відеозаписів достатньо для перевірки встановлених судом обставин відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, що в даному випадку спростовує клопотання ОСОБА_1 , щодо витребування повного відеозапису з бодікамер поліції. 
Стосовно клопотання про виклик в якості свідків лікаря ОСОБА_2 та асистента, суд вважає безпідставним, оскільки досліджених судом доказів достатньо для притягнення ОСОБА_1 за вчинення ним інкримінованого йому правопорушення. 
Статтею 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення справи про адміністративне правопорушення.
Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.
Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину порушення пункту п.2.5 Правил дорожнього руху, який визначає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Суд також звертає увагу на те, що керування транспортним засобом особою, яка перебуває з ознаками наркотичного сп`яніння, віднесене до грубих порушень правил безпеки руху, які вчинені навмисно і свідчать про підвищену суспільну шкідливість у зв`язку з чим і передбачена сувора відповідальність в порівнянні з іншими правопорушеннями.
Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У ч. 2 ст. 33 КУАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Тобто, санкції ч. 1 ст. 130 КУАП є безальтернативною санкцією за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а ч. 2 ст. 33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Об`єктивно з`ясувавши обставини справи, повно та всебічно дослідивши надані суду докази, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тобто порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, зокрема керування джерелом підвищеної небезпеки з ознаками наркотичного сп`яніння, при цьому від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився. За таких обставин, ОСОБА_1 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення ст. 23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень з призначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. В матеріалах справи є відомості про те, що ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 04.05.2007 р. (а.с.6)
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн. 
Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 130, 245, 251, 252, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд, -
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. який має бути сплачений порушником в прибуток держави за наступними реквізитами: (Одержувач коштів: ГУК у Зап. обл/Запорізька обл/21081300, код отримувача: 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA 708999980313000149000008001, код класифікації доходів бюджету 21081300, найменування: «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
У разі несплати добровільно суми штрафу в строк 15 діб з дати набрання чинності постановою, на підставі ст. 308 КУпАП штраф стягується у примусовому порядку в подвійному розмірі.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, який має бути сплачений порушником в прибуток держави за наступними реквізитами: (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106). 
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя: Д.О. Каряка