Справа №533/97/26
Провадження № 2/533/193/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(за правилами спрощеного позовного провадження)

25 травня 2026 року Козельщинський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді Оксенюк М. М.,
за участі:
представника відповідача – Деміденкова В.М., 
(в режимі ВКЗ),
секретаря судового засідання Шуліки Л. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування шкоди,
У С Т А Н О В И В 
02.02.2026 через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Чабан І.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про стягнення 26200,00 грн – страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням; 1350,00 грн – страхового відшкодування моральної шкоди; 10000,00 грн – судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.
На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 28.09.2022 селищі Козельщина по вулиці Остроградського, Кременчуцького району Полтавської області відбулася дорожньо-транспортна пригода в якій водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Fiat REGATA» р.н. НОМЕР_1 здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 .
28.09.2022 року ОСОБА_1 було доставлено до КНП «Козельщинська центральна лікарня» Козельщинської селищної ради, де останній перебував на лікуванні з 28.09.2022 по 05.10.2022.
В результаті ДТП позивач ОСОБА_1 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1018 від 11.11.2022 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого багатоуламкового перелому верхньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, який утворився від дії тупого твердого предмету, можливо в указаний термін та при вказаних в постанові обставинах, і за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.
14.12.2022 Козельщинським районним судом Полтавської області ухвалено вирок відносно ОСОБА_2 (справа №533/800/22) та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого т/з марки «Fiat REGATA» р.н. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №210967273 чинного на дату ДТП.
Далі представник позивача зазначила, що відповідач був повідомлений про настання страхового випадку та щодо виплати страхового відшкодування. Серед заявлених до відшкодування вимог, містились: - 32 716,98 грн в рахунок відшкодування витрат на лікування, встановленої ст.24 Закон України №1961-IV від 01.07.2004; - 1635,85 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої ст.26-1 Закон України №1961-IV від 01.07.2004.
Відповідач листом вих. №09-02-18/35 повідомив часткову про виплату страхового відшкодування у розмірі 1369,90 грн, в рахунок відшкодування витрат на лікування та моральної шкоди.
Окрім цього, страховик повідомив позивача про відсутність правових підстав для прийняття рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування витрат на лікування в сумі 26200,00 грн., що підтверджується квитанцією, мотивуючи свою відмову наступним: «…Сума 26200,00 грн. згідно наданих документів (а саме квитанції про сплату) була сплачена платником ОСОБА_3 для отримання відшкодування необхідно, щоб даний платник подав заяву на страхове відшкодування до ПАТ «НАСК ОРАНТА».
Станом на дату подання позовної заяви, відповідач так і не здійснив виплату страхового відшкодування у повному обсязі та у строки встановлені пунктом 36.2 статті 36 Закон України №1961-ІV від 01.07.2004 р., що стало підставою для звернення Позивача в суд за захистом свого порушеного права на страхове відшкодування.
13.02.2026 від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що на даний час ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з урахуванням обставин справи та відповідно до умов страхування не визнає позовні вимоги позивача виходячи з наступного.
Позивачем не надано документальне підтвердження, що саме останній здійснив оплату 26200,00 грн за придбання «Набору металоконструкцій для остеосинтезу проксимального відділу великогомілкової кістки» (комплект), оскільки відповідно до банківської квитанції №9283-4494-9591-8408 від 05.10.2022 платником є інша особа – ОСОБА_5 . 
Окрім цього, представник відповідача у відзиві зазначив, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не відмовляється від виконання своїх договірних зобов`язань за страховим Полісом №210967273, зокрема, щодо здійснення страхового відшкодування витрат для лікування позивача ОСОБА_1 у розмірі 26200,00 грн,а саме лише платнику ОСОБА_5 (а.с.40-46).
03.03.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Чабан І.В. надійшла відповідь на відзив з якої вбачається, що доводи представника відповідача викладені у відзиві є необґрунтованими, оскільки факт здійснення оплати саме ОСОБА_1 підтверджується, зокрема, переліком документів, які були додані до позовної заяви: листом ФОП ОСОБА_6 , яким вона підтверджує отримання грошових коштів у межах спірної операції; рахунком-фактурою №Н-00000346 від 28 вересня 2022 р. щодо підтвердження замовлення на ОСОБА_1 ; видатковою накладною №Н-00000346 від 28 вересня 2022року, оформленою на ім`я позивача - ОСОБА_7 ; заявою-поясненням від позивача щодо підтвердження факту здійснення оплати за «Набір металоконструкцій для остеосинтезу проксимального відділу великогомілкової кістки (комплект)». 
Окрім цього, посилання представника відповідача у відзиві на технічну помилку у написанні прізвища у фіскальному чеку є спрямованим виключно на формальне уникнення виконання своїх зобов`язань щодо виплати страхового відшкодування фактично понесених позивачем витрат на своє лікування, які були отриманні позивачем внаслідок ДТП. (а.с.75-76).
09.04.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення, з яких вбачається, що у відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» міститься інформація про можливість перевірки квитанції за її номером на офіційному сайті Банку. Позивачем було здійснено перевірку за номером квитанції (код документа: 9283-4494-9591-8408), у результаті чого отримано копію платіжної інструкції №0.0.2696195669.1. У вказаній платіжній інструкції зазначено такі дані: «код платника - 2620713640», що відповідає індивідуальному податковому номеру ОСОБА_8 . Крім того, у нижній частині документа зазначено: «Підпис платника/ініціатора - 2022/10/05 13:45 ОСОБА_8 ». ОСОБА_8 є донькою позивача - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 . Із наданих письмових пояснень ОСОБА_8 вбачається, що саме вона здійснила у банківській установі переказ коштів на реквізити ФОП ОСОБА_6 за набір металоконструкцій для остеосинтезу проксимального відділу великогомілкової кістки (комплект). Вказаний платіж було здійснено за кошти ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що останній не мав фізичної можливості особисто здійснити оплату через перебування на лікуванні внаслідок травм, отриманих у ДТП. При цьому, ОСОБА_8 не заперечує проти перерахування страхового відшкодування за вказаними витратами на банківські реквізити позивача (а.с.114-115).
Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 03.02.2026 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 04 березня 2026 року, задоволено клопотання представника відповідача Деміденкова В.М. про витребування доказів (а.с.86).
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ухвалу суду не виконав.
Ухвалою суду від 20 березня 2026 року, задоволено клопотання представника відповідача Деміденкова В.М. про повторне витребування доказів (а.с.102).
Розгляд справи неодноразово відкладався.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Представник відповідач в судовому засіданні з врахуванням показів свідка ОСОБА_8 позовні вимоги позивача визнав частково та прохав задовольнити позов в частині стягнення ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь позивача страхове відшкодування за шкоду пов`язану з лікуванням у розмірі 26200,00 грн, страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 1310,00 грн.
Окрім цього, представник відповідача в судовому засіданні оголосив усну заяву про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу, оскільки визначені представником позивача та позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними і не являються співмірними, а також обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої роботи та наданої послуги.
Суд, заслухавши представника відповідача, свідка та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.
Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що 28 вересня 2022 року о 10 год. 20 хв., в світлий час доби, похмуру погоду без опадів, водій ОСОБА_2 , керуючи по вологому асфальтобетонному покриттю транспортним засобом автомобілем «FIAT REGATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Остроградського в селищі Козельщина, Кременчуцького району Полтавської області, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, зі сторони с. Підгорівка, Кременчуцького району в напрямку с. Лутовинівка, Кременчуцького району Полтавської області, а саме на перехресті вулиць виконуючи маневр повороту ліворуч з вулиці Остроградського на вулицю Суворова, в порушення вимог п.10.1 та п. 16.13 Правил дорожнього руху, не переконався у безпеці виконуваного маневру та допустив зіткнення з велосипедистом потерпілим ОСОБА_1 , що рухався в зустрічному напрямку по вулиці Остроградського в селищі Козельщина, Кременчуцького району Полтавської області зі сторони с. Лутовинівка, Кременчуцького району Полтавської області. 
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_1 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1018 від 11.11.2022 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого багатоуламкового перелому верхньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, який утворився від дії тупого твердого предмету, можливо в указаний термін та при вказаних в постанові обставинах, і за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.
14.12.2022 Козельщинським районним судом Полтавської області ухвалено вирок відповідно до якого вбачається, що водій ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 8-9).
На момент скоєння ДТП транспортний засіб «FIAT REGATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , керований водієм ОСОБА_9 був забезпечений його власником в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №210967273, що також не заперечував у відзиві та в судовому засіданні представник відповідача (а.с. 27).
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 28.09.2022 ОСОБА_1 було доставлено до КНП «Козельщинська центральна лікарня» Козельщинської селищної ради, де останній перебував на лікуванні з 28.09.2022 по 05.10.2022, з діагнозом: закритого багатоуламкового перелому верхньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків з вираженим больовим синдромом (а.с.10), що також підтверджується: довідкою про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у ДТП від 07.10.2024(а.с.11); медичною картою стаціонарного хворого №1296 від 28.09.2022 та рентгенівськими знімками (а.с.11 на звороті-17).
Відповідно до рахунка-фактури № Н-00000346 від 28 вересня 2022 року ОСОБА_1 придбав набір металоконструкцій для остеосинтезу проксимального відділу великогомілкової кістки (комплект) на суму 26200,00 грн, що також підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.2696195669.1 від 05.10.2022 (а.с.18, 19).
Далі судом встановлено, що у квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.2696195669.1 від 05.10.2022 зазначено платник « ОСОБА_3 », замість « ОСОБА_1 » (а.с.19).
29.09.2024 адвокатом Коневалик А.В. в інтересах ОСОБА_1 направлено до ПАТ «НАСК «Оранта» повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду, що сталася 28.09.2022 в Полтавській області, Кременчуцького району, в селищі Козельщина по вулиці Остроградській, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «FIAT REGATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 , внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження (а.с.24).
29.09.2024 адвокатом Коневалик А.В. направлено до ПАТ «НАСК «Оранта» заяву на виплату страхового відшкодування від імені ОСОБА_1 та просили з урахуванням наданих до заяви документів виплатити страхове відшкодування пов`язане з витратами на лікування у розмірі 32716,98 грн (а.с.25).
03.02.2025 позивач ОСОБА_1 направив до ПАТ «НСК «Оранта» заяву де було повідомлено страхову компанію про помилку в квитанції де платником було вказано неіснуючу особу - ОСОБА_3 . Також до заяви надано рахунок – фактуру № Н-00000346 від 28 вересня 2022 року та видаткову накладну № Н-00000346 від 28 вересня 2022 року на підтвердження факту здійснення оплати ним за набір металоконструкцій для остеосинтезу проксимального відділу великогомілкової кістки (комплект) (а.с.22).
Відповідно до відповіді від 05.01.2026 вбачається, що відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» розглянуто матеріали справи щодо дорожньо-транспортної пригоди від 28.09.2022 за участю забезпеченого транспортного засобу «FIAT REGATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 та прийнято рішення щодо виплати позивачу в рахунок відшкодування за лікування та моральної шкоди у розмірі 1369,90 грн. 
Відповідно до зазначеного рішення відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» повідомлено позивача ОСОБА_1 , що сума 26200,00 грн не підлягає виплаті, оскільки згідно наданих документів, грошові кошти сплачені платником ОСОБА_3 , тому для отримання відшкодування необхідно, щоб даний платник подав заяву на страхове відшкодування до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (а.с. 28).
Відповідно до відповіді ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що власником банківського рахунку платника ( НОМЕР_3 ….0043), з якого здійснювалася платіжна операція на рахунок ФОП ОСОБА_6 згідно банківської квитанції №9283-4494-9591-8408 від 05 жовтня 2022 року з оплати придбання «Набір металоконструкцій для остеосинтезу проксимального відділу великогомілкової кістки» (комплект) є ОСОБА_8 . Платіж здійснено готівкою у розмірі 26200,00 грн у касі банку, при ідентифікації клієнта ОСОБА_8 .
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 надала показання, що ОСОБА_1 є рідним батьком. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, батько отримав тілесні ушкодження. Для проведення операції, необхідно було придбати пластину вартістю 26200,00 грн. Оплату вартості пластини здійснила особисто у касі відділенні ПриватБанк, оскільки батько перебував у лікарні Козельщинська ЦР та готовився до операції. Гроші за пластину перерахувала на рахунок ФОП ОСОБА_6 у розмірі 26200,00 грн. Не відходячи від каси, перевірила квитанцію про оплату та виявила, що касир невірно зазначила платника, а саме зазначила, що платник ОСОБА_3 а не ОСОБА_1 . Звернувшись до касира відділення банку щодо здійснення виправлення, остання повідомила їй, що не переживайте гроші пішли на рахунок ФОП ОСОБА_6 , виправити платника у квитанцій вже немає можливості. Зв`язавшись з ФОП ОСОБА_6 щодо інформації в частині отримання коштів у розмірі 26200,00 грн, остання повідомила, що кошти зараховані, пластина буде надіслана до лікарні, а також буде надіслано довідку про те, що саме ОСОБА_10 придбав пластину вартістю 26200,00 грн. Страхове відшкодування за шкоду пов`язану з лікуванням у розмірі 26200,00 грн, а саме за придбання пластини повинен отримати батько, так як останній після проведеної операції, повернув їй кошти у повному обсязі.
Застосовані судом норми права.
Згідно з ч.1 ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.
Згідно з ст. 1 ЗУ «Про страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
За договором страхування, згідно з положеннями ст. 979 ЦК України, одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Законом України «Про страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено види обов`язкового страхування, одним з яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкове страхування відповідальності).
Відносини у сфері обов`язкового страхування відповідальності регулює ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон 1961-IV в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Об`єктом обов`язкового страхування відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (згідно зі статтею 5 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон 1961-IV в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Статтею 4 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон 1961-IV в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що суб`єктами обов`язкового страхування відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі.
Отже, страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів спрямоване на захист матеріальних інтересів потерпілих внаслідок ДТП та на компенсацію шкоди, заподіяної їх життю та здоров`ю, а також завданих їм збитків.

Згідно ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон 1961-IV в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон 1961-IV в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Відповідно до абз. 1, 3 п. 36.4 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон 1961-IV в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.
Статтею 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон 1961-IV в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди; Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Незадовільне фінансове становище страховика (МТСБУ) не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Висновки суду та мотиви прийнятого рішення
Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування за шкоду, яка пов`язана з лікуванням у розмірі 26200,00 грн.
Судом встановлено, що позивач в результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди поніс фактичні витрати у зв`язку з лікуванням, а саме витрати на придбання набору металоконструкцій для остеосинтезу проксимального відділу великогомілкової
кістки» (комплект) у розмірі 26200,00 грн, які обґрунтовані вищезазначеними письмовими доказами, а також показами свідка ОСОБА_8 .
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_9 , як учасника ДТП який керував автомобілем «FIAT REGATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» (поліс №210967273) (а.с.27).
Позивач звертався до відповідача із заявою про отримання страхового відшкодування зокрема щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку з лікуванням, а саме витрати на придбання набору металоконструкцій для остеосинтезу проксимального відділу великогомілкової кістки» (комплект) у розмірі 26200,00 грн, однак йому було відмовлено у зазначеній виплаті.
Під час дослідження письмових доказів представник відповідача визнав позовні вимоги позивача в частині стягнення страхового відшкодування за шкоду, яка пов`язана з лікуванням у розмірі 26200,00 грн.
Крім цього, суд вбачає причинно-наслідковий зв`язок між отриманими ОСОБА_1 травмами та ДТП, що мало місце 28 вересня 2022 року та витратами на лікування у розмірі 26200,00 грн.
Отже, суд вважає, що позовна вимога позивача в частині стягнення страхового відшкодування за шкоду, яка пов`язана з лікуванням у розмірі 26200,00 грн підлягає задоволенню, оскільки позивач поніс фактичні витрати і його вимога документально підтверджена та обґрунтована.
Щодо позовної вимоги позивача в частині стягнення страхового відшкодування моральної шкоди у розмірі 1350,00 грн.
Судом встановлено, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування за шкоду, яке пов`язане з лікуванням у розмірі 26200,00 грн.
Під час дослідження письмових доказів представник відповідача визнав частково позовні вимоги позивача в частині стягнення страхового відшкодування моральної шкоди у розмірі 1310,00 грн.
Статтею 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон 1961-IV в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Отже, з урахуванням вищезазначеного висновку суду щодо стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування за шкоду, яка пов`язана з лікуванням у розмірі 26200,00 грн, а також керуючись ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон 1961-IV в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суд вважає, що вимога позивача підлягає до часткового задоволенню у розмірі 1310,00 грн виходячи із наступного розрахунку (26200,00 грн х5%=1310,00 грн).
Щодо розподілу судових витрат.
Частинами 1 та 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно із п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі – у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» вбачається, що за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Частиною 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2026 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2026 році з 01 січня встановлений у розмірі 3328 гривні.
Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 1331,20 грн та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як вбачається з матеріалів справи позивач звільнений від сплати судового збору. Позивачем заявлено позовні вимоги в загальному розмірі 27550,00 грн.
Судом задоволено позовні вимоги позивача на суму 27510,00 грн, що становить 99,85% від ціни позову, отже з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1329,21 грн.

Відповідно до ч.1 та 3 (п.1) ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано: договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №ЗД54 від 18.09.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Автопоміч України» та ОСОБА_1 ; Детальний розрахунок робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої (правової) допомоги від
30.01.2026, згідно якого: Консультація клієнта щодо порядку, строків та можливих наслідків подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної життю фізичної особи, витрачено 1 годину – вартістю 1000,00 грн; Підготовчі дії спрямовані на подання позовної заяви в суд: з`ясування чи мали місце обставини (факти); про які вказує клієнт та якими доказами вони підтверджуються, з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин; визначення правових норм, які підлягають застосування до спірних правовідносин з урахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду; збір необхідних доказів для підтвердження позовних вимог; аналіз судової практики; подання адвокатських запитів для збору необхідної інформації, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, заяви на виплату страхового відшкодування та документів для отримання страхового відшкодування, на що витрачено 3 години – вартістю 3000,00 грн; Підготовка та подання позовної заяви в суд: визначення підсудності розгляду позовної заяви; визначення складу учасників судового процесу; розрахунок ціни позову та складання обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються; складання розрахунку судових витрат, які можуть бути понесені; написання позовної заяви з обґрунтуванням позовних вимог та доказів, що їх підтверджують; копіювання та додавання до позовної заяви копії всіх документів та доказів на підтвердження позовних вимог; подання позовної заяви через систему «Електронний суд», витрачено 6 годин – вартістю 6000,00 грн, всього витрачено – 10 годин на загальну суму 10000,00 грн; Ордер на надання правничої допомоги; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №002738 виданого Чабан Ірині Володимирівні (а.с.27 на звороті – 32).
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції.
Даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п.80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі № 911/739/15.
Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, дана справа є нескладною.
Отже, ураховуючи усну заяву представника відповідача про зменшення розміру судових витрат, суд вважає, що визначені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними і не являються співмірними, обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, а також складності справи, тому дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до 6000,00 грн.
Керуючись ст. 3, 4, 11-13, 19, 141, 264-265, 352-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування шкоди - задоволити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (ЄДРПОУ 00034186, місцезнаходження: вулиця Здолбунівська, 7-Д, місто Київ, 02081) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ): 26200,00 грн – страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням; 1310,00 грн – страхового відшкодування моральної шкоди, а всього у розмірі 27510,00 грн.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь держави судовий збір в розмірі 1329,21 грн 
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.
Рішення може бути оскаржене впродовж тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.
Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Оксенюк