Справа № 932/6999/26 
Провадження № 1-кп/932/1201/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року           м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в залі Шевченківського районного суду міста Дніпра кримінальне провадження №12026047150000132 від 21 травня 2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно непрацевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
28 квітня 2026 року приблизно о 10 год 30 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_4 . 
Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 28.04.2026 приблизно о 10 год 30 хв, знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке Шосе, 82, стоячи в безпосередній близькості, навпроти потерпілого ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс удар кулаком лівої руки в область лівої частини обличчя ОСОБА_4 . 
Внаслідок чого, потерпілий ОСОБА_4 отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді: садна по краю нижньої щелепи зліва, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Нанесені ОСОБА_3 тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку, із тими наслідками, що настали. 
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

До обвинувального акта, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана письмова заява ОСОБА_3 , складена у присутності його захисника – ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Також, до обвинувального акта надано складену та підписану письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , згідно з якою він погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, при цьому зазначивши, що ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодився із розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів у тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України.
При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Встановлені в цьому кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання: 
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20.05.2026 (том 1 а.с. 8);
- висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 1348 від 01.05.2026 з фото-таблицею (том 1 а.с. 9-10);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого з фототаблицею від 21.05.2026 (том 1 а.с. 17-21);
- висновком експерта №1733е від 25.05.2026 (том 1 а.с. 29-30);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного з фототаблицею від 26.05.2026 (том 1 а.с. 41-45).
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 скоїв вказане кримінальне правопорушення (проступок) за встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження, а його діяння правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. 
Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65-67 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 умисного кримінального проступку, відомості про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно непрацевлаштований, раніше не судимий, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, за місцем мешкання скарг на обвинуваченого не надходило.
Як обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено не було.
Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.
Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді штрафу у межах санкції статті Особливої частини КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст. 69 КК України суд не вбачає.
У частині 1 ст. 53 КК України штраф визначається як грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині КК, з урахуванням положень ч. 2 ст. 53 КК, відповідно до якої розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного.
Майновий стан винного є поняттям оціночним, оскільки в КК України не визначено його зміст. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком та з урахуванням граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України. 
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов не заявлений.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. 368, 370, 371, 373-376, 381, 382 КПК України  
УХВАЛИЛА:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом 30 днів з дня отримання копії судового рішення відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення направити учасникам кримінального провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. 

Суддя           ОСОБА_1