ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/33731/25
Провадження № 22-ц/820/1254/26

Хмельницький апеляційний суд у складі 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Корніюк А.П., Талалай О.І.,
секретар судового засідання Демчук В.М.,
з участю представника позивача, відповідача,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2026 року, суддя Хараджа Н.В., у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

В листопаді 2025 року ФОП ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 1681,88 грн. та 7968,96 грн. судових витрат. 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.02.2026 закрито провадження у справі за позовом ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у зв`язку із відсутністю предмета спору.
В лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про стягнення з ФОП ОСОБА_2 понесених витрат, пов`язаних із розглядом справи та моральної шкоди.
В обґрунтування заяви відповідач зазначив, що позов був поданий безпідставно, оскільки заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги він не мав. 
Зазначив, що в даній справі він поніс витрати в сумі 40 грн. на поштове відправлення та 982,61 грн. за відрив від звичайних занять. 
Крім того, позивачем порушено Закон України «Про захист персональних даних», у зв`язку з чим він має право на відшкодування заподіяної йому моральної шкоду, яку він оцінив у 500 грн.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.04.2026 у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Суд вказав, що сам по собі факт закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору не свідчить про необґрунтованість дій позивача на момент звернення до суду. 
Відповідачем не надано суду доказів того, що на момент подання позову позивач діяв недобросовісно або завідомо безпідставно звернувся до суду. 
В частині вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зауважив, що в порядку ст.ст. 138, 142 ЦПК України не може бути вирішено питання щодо відшкодування шкоди на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив ухвалу суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким вимоги заяви задовольнити. 
На обґрунтування доводів скарги зазначив, що дії позивача щодо звернення до суду із позовом до нього є необґрунтованими, судом належним чином не перевірено беззаперечність відсутності боргу та помилково зазначено про сплату такого боргу відповідачем після звернення ФОП ОСОБА_2 до суду з даним позовом.
У відзиві на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 зазначив, що він правомірно звернувся до суду за захистом своїх майнових інтересів з позовом до ОСОБА_1 , якому було направлено досудову вимогу для добровільної сплати заборгованості, однак останній її проігнорував, не надав доказів відсутності заборгованості, що призвело до звернення в суд з даним позовом.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги. 
Представник ОСОБА_2 в суді заперечив проти апеляційної скарги, підтримав оскаржуване судове рішення. 
Перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Встановлено, що в листопаді 2025 року ФОП ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат, 3% річних та судових витрат у справі.
В обґрунтування позову вказав, що постановою Господарського суду Хмельницької області від 03.05.2023 у справі №924/869/22 Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру.
21.11.2024 відбувся електронний аукціон з продажу майна Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, а саме, права вимоги грошової (дебіторської) заборгованості Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький станом на 01.02.2024, переможцем якого став ФОП ОСОБА_2 
29.11.2024 між Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький та ФОП ОСОБА_2 укладено акт про придбання майна на аукціоні, згідно з яким ФОП ОСОБА_2 сплатив Будинкоуправлінню №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький усі необхідні до сплати кошти, а Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький передало портфель заборгованості, а саме, права грошової вимоги до 509 фізичних осіб-боржників за комунальними платежами.
Того ж дня між Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький та ФОП ОСОБА_2 укладено договір №1 купівлі-продажу права вимоги, у відповідності до умов якого Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький передало ФОП ОСОБА_2 за плату належні йому права вимоги, а ФОП ОСОБА_2 прийняв належні Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький права вимоги до боржників, зокрема, до боржника ОСОБА_1 , який є власником/наймачем квартири АДРЕСА_1 .
Згідно з випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за вищезазначеною квартирою станом за 2021 рік обліковувалася заборгованість в сумі 1337,11 грн. (а.с. 22).
Відповідно до витягу зі списку власників та квартиронаймачів, які мають заборгованість по комунальним платежам підприємства (Б/У-2 КЕВ Хмельницький), складеному ліквідатором Луценко Р.О., станом на 01.02.2024 за квартирою АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ), наявна заборгованість в сумі 1337,11 грн.
Як вбачається зі змісту квитанцій, долучених ОСОБА_1 до відзиву на позовну заяву від 01.05.2021, 01.06.2021, 01.07.2021, 02.08.2021, 01.09.2021, 01.10.2021, 29.10.2021, 29.11.2021, ним проведено оплату за житлово-комунальні послуги за період з травня 2018 року по листопад 2021 року в сумі 5187,56 грн. (а.с. 87-88).
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з положеннями ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.
Ч. 5 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Колегія суддів звертає увагу на те, що саме по собі звернення ФОП ОСОБА_2 з позовом до суду не свідчить про необґрунтованість дій останнього, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить відповідних обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується (постанова Верховного Суду від 28.01.2019 у справі №619/1146/17-ц).
Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький було передано ФОП ОСОБА_2 письмові документи, в яких містяться дані щодо заборгованості ОСОБА_1 зі сплати за житлово-комунальні послуги щодо квартири АДРЕСА_1 . 
Об`єктивних даних, які б вказувати на те, що позивачу було відомо про відсутність у відповідача боргу зі сплати комунальних послуг матеріали справи не містять. 
Таким чином, установивши, що в поданому ФОП ОСОБА_2 позові не міститься доказів необґрунтованості дій позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування понесених ним витрат у даній справі.
Суд також обґрунтовано відмовив у стягненні моральної шкоди за заявою ОСОБА_1 , за відсутності звернення до суду з позовною заявою в порядку позовного провадження. 
Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи, обґрунтованими висновками суду першої інстанції та не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм процесуального права, які є підставою для його скасування.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 07 травня 2026 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.П. Корніюк

О.І. Талалай