Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.03.2026  	Справа №607/14532/25 Провадження №2-а/607/8/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Базана Л.Т.
секретаря с/з Гоцак І.О.
за участю: позивача – ОСОБА_1 , представника відповідача – Лобач М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Тернополя адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5174731 від 08.07.2025, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що вказана Постанова у справі про адміністративне правопорушення була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки інспектора є несправедливими, недоведеними, необґрунтованими й такими, що не відповідають дійсності. Так, 08.07.2025 рухаючись автомобілем «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Тернополі вул. Мазепи у напрямку вул. Руської, заїхав на стоянку, розташовану на вул. Мазепи, де висадив пасажира і продовжив рух у напрямку вул. Руська, після чого в районі набережної Тернопільського озера був зупинений працівниками УПП за начебто порушення правил дорожнього руху, а саме вимог п.3.21 ПДР. Однак д.з. 3.21 на стоянці на вул. Мазепи в м. Тернополі встановлений з порушенням вимог п.8.2-1 Правил дорожнього руху та п.14.1.1 ДСТУ 4100-2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови Правила застосування», зокрема в частині забезпечення належної видимості. Враховуючи зазначене та виходячи з огляду місця встановлення знаку 3.21 «В`їзд заборонено» на стоянці по вул. Мазепи у м. Тернополі, він розташований виключно з правої сторони дороги, поза полем прямої видимості і на відстані менше 100 м видимості. Дублювання знаку над проїзною частиною відсутнє. Також, з врахуванням вимог п. 14.5.20 ДСТУ 4100-2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови Правила застосування», яким визначено вичерпний перелік вимог, коли встановлюється знак 3.21 «В`їзд заборонено», то встановлення цього знаку на стоянці по вул. Мазепи у м. Тернополі не відповідає вимогам ДСТУ 4100-2021. Він, як водій, не мав фізичної можливості своєчасно побачити та виконати вимоги знаку 3.21 «В`їзд заборонено», що виключає наявність вини в його діях. Про це можуть свідчити надані фото. З огляду на викладене, просить позов задовольнити.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.
25 липня 2025 року від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, відповідно до якого представник органу позов не визнала та просила у позові відмовити повністю. Вказала, що 08.07.2025 року о 17.17 год по вул. Мазепи,1 у м. Тернополі, керуючи транспортним засобом «Nissan Rogue», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 (в) ПДР України. Вказала, що відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля зафіксовано факт вчинення позивачем правопорушення, а саме факт не виконання вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та здійснення руху в забороненому напрямку. Крім того, з відеозапису із нагрудної камери працівника поліції вбачається, що позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Працівниками поліції задоволено клопотання позивача про ознайомлення з доказами та надано для огляду відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля. На підтвердження законності встановлення дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» долучила викопіювання з схеми організації дорожнього руху ділянки дороги вул. Мазепи-вул. Руська. Відтак, твердження позивача наведені у позові є такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності. Також, представником відповідача до відзиву долучено відеоматеріали на DVD-R-диску. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову.
11 серпня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, за яким вбачається аналогічне, що й у позовній заяві.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позовну заяву задовольнити. 
Представник відповідача Лобач М.В. у судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити посилаючись на обставини, наведені у відзиві на позов.
Суд, заслухавши пояснення позивача, думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає наступне.
Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Судом встановлено, що постановою серії ЕНА №5174731 від 08 липня 2025 року, винесеної поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області капралом поліції Іляш Г.І., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що він 08 липня 2025 року о 17.17 год. по вул. Мазепи,1 у м. Тернополі, керуючи транспортним засобом «Nissan Rogue», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 (в) Правил дорожнього руху України – порушення вимог дорожніх знаків.
З досліджених судом відеозаписів з автореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер працівників поліції вбачається, що 08 липня 2025 року о 17 год 16 хв. працівники поліції рухаються службовим автомобілем по вул. Мазепи у м. Тернополі. В цей час автомобіль «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_1 заїжджає на територію стоянки, після чого виїжджає з неї. Після цього вказаний автомобіль було зупинено працівниками УПП в Тернопільській області ДПП, водію якого – ОСОБА_1 повідомлено про порушення ним вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» на вул. Мазепи, 1 в м. Тернополі. 
Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання ми технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.
Положеннями статті 283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі – Правила дорожнього руху).
Згідно з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено» - забороняється в`їзд усіх транспортних засобів.
Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі, за порушення вимог дорожніх знаків.
Разом з тим, пунктом 8.2.1 ПДР передбачено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам Державного стандарту.
Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.
Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.
Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).
Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.
У справі встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у зв`язку з тим, що він, будучи за кермом автомобіля, рухався вул. Мазепи, 1 в м. Тернополі та порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено».
З позовної заяви та оглянутого відеозапису з автореєстратора службового автомобіля, встановлено, що дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено» був встановлений з правої сторони від проїзної частини, однак у місці безпосередньої стоянки та не був видимим на відстані не менш як 100 м за напрямком руху автомобіля позивача, що є порушенням Правил дорожнього руху.
Крім того, судом встановлено, що позивач рухаючись на транспортному засобі по вул. Мазепи, не мав фізичної можливості своєчасно побачити та виконати вимоги знаку 3.21 «В`їзд заборонено», адже дорожній знак розміщений таким чином, що його не видно учасникам дорожнього руху, що рухаються головною дорогою – вул. Мазепи в м. Тернополі.
Також, на підтвердження пояснень позивача слугує і долучене представником відповідача викопіювання з схеми організації дорожнього руху ділянки дороги вул. Мазепи-вул. Руська, з якою вбачається, що дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено» встановлений безпосередньо на місці для стоянки автомобілів, а не на головній дорозі за напрямком руху позивача. 
Інших доказів на підтвердження наявності в діях позивача адміністративного правопорушення суду не надано.
Сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕНА №5174731 від 08 липня 2025 року не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.
Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття постанови серії ЕНА №5174731 від 08 липня 2025 року, не надано належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5174731 від 08 липня 2025 року слід скасувати, а провадженні у справі закрити.
Оскільки вимоги позивача судом задоволено, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 9, 10, 121-3, 245, 252 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, –
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5174731 від 08 липня 2025 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн штрафу – задовольнити, наведену постанову – скасувати та закрити провадження у справі.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп..
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання вимог п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін у справі:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, код ЄДРПОУ 40108646, адреса місця знаходження: вул. Котляревського,24, м. Тернопіль, 46003.

Головуючий суддя	Л. Т. Базан