Номер провадження: 22-ц/813/1950/26 
Справа № 522/6702/25-Е
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Сєвєрової Є.С., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» про стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» - Радченко Оксани Вікторівни звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» про стягнення матеріальної шкоди, яке ухвалено 24 червня 2025 року.
Ухвалою від 07.10.2025 року заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення залишено без задоволення, а заяву про перегляд заочного рішення залишено без руху, заявнику надано 10-денний строк для усунення недоліків заяви.
До суду 13.10.2025 року надійшла заява представника ТОВ «Аквамарин Авто» - Радченко О.В. про усунення недоліків, згідно якої представник ТОВ «Аквамарин Авто» просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки відповідач не знав про існування цього судового спору. Електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 не належить відповідачу і заочне рішення 14.07.2025 року відповідач не отримував, особа яка отримувала пошту не є працівником відповідача. Повний текст заочного рішення суду отриманий представником заявника лише 22.09.2025 року під час ознайомлення з матеріалами справи.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2025 року заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» - Радченко Оксани Вікторівни про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.
Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» - Радченко Оксани Вікторівни про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» про стягнення матеріальної шкоди - залишено без розгляду.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» подало апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2025 року скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, проігноровано та не відображено в оскаржуваній ухвалі те, що про наявність судової справи апелянт взагалі не знав, позовну заяву не отримував, що підтверджується наступним. Так, у порушення ч. 1 ст. 177 та ч. 7 ст. 43 ЦПК України Позивач не направляв відповідачам позовну заяву у паперовій формі листом з описом вкладення, що судом першої інстанції було проігноровано. Як вказано вище Позивач направив позовну заяву з додатками, навіть не підписану КЕПом на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1, до якої до того ж ТОВ "Аквамарин Авто" жодного відношення не мас. Також, як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб. підприємців та громадських формувань (далі - ЕДР) електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 не вказана як офіційна електронна пошта апелянта, що підтверджується матеріалами справи, зокрема додатком 13 до позовної заяви. Також судом першої інстанції проігноровано те, що електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована на фізичну особу ОСОБА_2 , що підтверджується відповіддю на запит ТОВ «Аквамарин Авто». Однак, у порушення норм чинного законодавства, ухвалу про залишення позовної заяви без руху судом першої інстанції постановлено не було, що порушує права та законні інтереси відповідачів у справі. Таким чином, суд першої інстанції порушив права та законні інтереси апелянта прийнявши позовну заяву, про яку апелянт не знав, подану з порушенням норм чинного законодавства, порушивши рівності прав учасників судового процесу.
Суд першої інстанції взагалі не прийняв до уваги те, що ТОВ «Аквамарин Авто» заочне рішення від 24 червня 2025 року по справі № 522/6702/25-Е, не отримувало 14 липня 2025 року, як це вказано в Ухвалі згідно перевірки трекінгу №0610266122600. Даних щодо відправки заочного рішення по трекінгу №0610266122600 у матеріалах справи станом на дату ознайомлення 22.09.2025 року не було під час ознайомлення з ними уповноваженого представника апелянта. Також, судом першої інстанції не взято до уваги те, що апелянт не отримував і повістки, оскільки у зв`язку з частими ракетними та шахедними ударами по місту Київ, ТОВ "Аквамарин Авто" з кінця січня 2025 року тимчасово здійснює підприємницьку діяльність за адресою 65101, м. Одеса, вул. Інглезі, буд. 2-Б, каб. 15-А. Судом першої інстанції проігноровано той факт, що особа, яка отримувала пошту не є працівником апелянта, що підтверджується копією штатного розпису ТОВ «Аквамарин Авто» а судові повістки, як і рішення суду, направлені на юридичну адресу ТОВ "Аквамарин Авто» 03164, м. Київ, вул. Олевська, буд. 34, офіс 3, апелянту не передавилися та не пересилалися. Відтак, суд першої інстанції сам, порушуючи норми чинного законодавства, незаконно приймаючи позовну заяву, надто прискіпливо, у порівнянні з відкриттям провадження, та формально розглянув заяву про перегляд заочного рішення і про поновлення строку на подання цієї заяви, безпідставно позбавив апелянта можливості довести перед судом обґрунтованість своїх заперечень щодо позову ОСОБА_1 , адже його позов необґрунтований та недоведений. Таким чином, суд першої інстанції, незаконно прийнявши позовну заяву та при цьому відмовивши у поновленні строку на розгляд заяви про перегляд заочного рішення, не розібравшись у справі та з формальних підстав, поставив інтереси Позивача вище інтересів відповідачів, в тому числі апелянта.
Повний текст заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси на адресу було отримано представником заявника адвокатом Радченко О.В. під час ознайомлення з матеріалами справи 22.09.2025 року. Отже, судом першої інстанції не взято до уваги те, що 23 вересня 2025 року - це початок перебігу строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Приморським районним судом м. Одеси від 24 червня 2025 року.
Присутня в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокатАрабаджи Ірина Михайлівна заперечувала проти доводів апеляційної скарги.
В судовому засіданні представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» адвокат Радченко Оксана Вікторівна підтримала доводи апеляційної скарги, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частинами першою-п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Відмовляючи у задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» - Радченко Оксани Вікторівни про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, залишаючи без розгляду заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» - Радченко Оксани Вікторівни про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» про стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з отриманням ТОВ «Аквамарин Авто» копії рішення 14.07.2025 року, то заява про перегляд заочного рішення подана до суду 03.10.2025 року (дата здачі заяви до поштового відділення) з пропуском строку на її подання. При тому, представник заявника навіть не вказує за яких обставин відповідач дізнався про існування судової справи, заперечуючи отримання судових повісток та копії заочного рішення. Тож, за відсутності доказів поважності причин пропуску процесуального строку, заява про поновлення строку задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частини третя, четверта статті 284 ЦПК України).
Водночас норми ЦПК України не визначають спеціального механізму процесуального реагування суду на пропуск відповідачем строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо заявник не подав клопотання про поновлення пропущеного строку або якщо причини, зазначені ним у відповідному клопотанні, визнані судом неповажними.
Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку.
Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України).
Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ч. 1 ст. 120 ЦПК України).
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 127 ЦПК України).
Отже, право відповідача на поновлення пропущеного ним строку зверненя до суду із заявою про перегляд заочного рішення передбачене ч. 1 ст. 127 та ч. 3, ч. 4 ст. 284 ЦПК України, але воно виникає за умови доведеності ним відповідними доказами причин попуску строку, які суд визнав поважними.
Метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.
Строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.
Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.
Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, заявою, апеляційною чи касаційною скаргою, іншою заявою чи клопотанням обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновкищодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду у пунктах 73-74 своєї постанови від 12.06.2024 у справі № 756/11081/20 зазначила, що інститут процесуальних строків є наскрізним та міжгалузевим інститутом процесуального права, а положення глави 6 «Процесуальні строки» розділу І «Загальні положення» ЦПК України застосовуються до всіх видів проваджень, на всіх стадіях цивільного судочинства, а також поширюються на процедури заочного розгляду цивільних справ, крім випадків, коли відповідними главами встановлені спеціальні правила. Так само мають бути застосовані й загальні положення ЦПК Українищодо подання та розгляду клопотань про поновлення процесуальних строків, якщо відповідною главою, присвяченою заочному розгляду, це питання прямо не врегульовано. Отже, якщо відповідач подає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд повинен застосувати загальні положення ЦПК України, а саме статтю 127 цього Кодексу, у якій вказано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Крім того, у справі № 756/11081/20 Велика Палата Верховного Суду нагадала, що загалом згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).
Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо (абз. 2 п. 7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2020 у справі № 901/32/20).
У пунктах 32, 33 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.12.2025 у справі № 565/1545/24 вказано, що на суд першої інстанції покладався обов`язок надати оцінку поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення через призму своїх дискреційних повноважень та за результатами розгляду такого питання прийняти відповідне рішення. Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Як вбачається з матеріалів справи, 24 червня 2025 року Приморським районним судом м. Одеси було ухвалено заочне рішення у справі.
Згідно супровідного листа від 27.06.2025 року Приморським районним судом м. Одеси було направлено копії заочного рішення від 24 червня 2025 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» 03164, м. Київ, вул. Олевська, буд. 34, офіс 3.
11.09.2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» - Радченко Оксана Вікторівна звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та згідно розписки адвокат Радченко О.В. ознайомилась 22.09.2025 року.
06.10. 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» - Радченко Оксана Вікторівна звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» про стягнення матеріальної шкоди, яке ухвалено 24 червня 2025 року.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2025 року заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» - Радченко Оксани Вікторівни про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.
Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» - Радченко Оксани Вікторівни про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» про стягнення матеріальної шкоди - залишено без розгляду.
Суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що ТОВ «Аквамарин Авто» отримано копію рішення 14.07.2025 року, то заява про перегляд заочного рішення подана до суду 03.10.2025 року (дата здачі заяви до поштового відділення) з пропуском строку на її подання.
При цьому, оскільки матеріали справи не містять конверта з рекомендованим повідомленням повернутим на адресу суду з відповідними відмітками працівника пошти, судом першої інстанції роздруковано скріншот з офіційного сайту АТ «Укрпошта», згідно якого, перевіркою трекінгу №0610266122600, копія рішення вручена ТОВ «Аквамарин Авто» 14 липня 2025 року.
Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції про неповажність наведених ним причинами пропуску строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, скаржник зазначає, що наведені ним обставини були поважними, однак суд оцінив їх надто формально, тому дійшов неправильного висновку, відмовляючи у задоволенні заяви.
В апеляційній скарзі повторюються доводи викладенні в заяві про перегляд заочного рішення про поважність причин пропуску строку, а саме те, що ТОВ «Аквамарин Авто» не знало про наявність судової справи, копії позовної заяви не отримувало, не отримувало судові повістки, оскільки у зв`язку з частими ракетними та шахедними ударами по місту Київ, ТОВ "Аквамарин Авто" з кінця січня 2025 року тимчасово здійснює підприємницьку діяльність за адресою 65101, м. Одеса, вул. Інглезі, буд. 2-Б, каб. 15-А; особа, яка отримувала пошту не є працівником апелянта, що підтверджується копією штатного розпису ТОВ «Аквамарин Авто» а судові повістки, як і рішення суду, направлені на юридичну адресу ТОВ "Аквамарин Авто» 03164, м. Київ, вул. Олевська, буд. 34, офіс 3, апелянту не передавилися та не пересилалися.
На підтвердження доводів, ТОВ «Аквамарин Авто» долучило: копію штатного розпису ТОВ "Аквамарин Авто» з 01 січня 2025 року, згідно якого в штаті працює дві особи: директор ОСОБА_3 , бухгалтер ОСОБА_4 ; відповідь від користувача електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яку попередньо позивачем була направлена копії позовної заяви, проте те, що електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована на фізичну особу ОСОБА_2 , та немає відношення до ТОВ «Аквамарин Авто».
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 2 ст. 89 ЦПК України).
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, зокрема щодо оцінки доказів, адже суд в основу свого рішення поклав лише отримання ТОВ «Аквамарин Авто» отримано копію рішення 14.07.2025 року, що на думку суду підтверджується рекомендованим повідомленням.
Так, згідно рекомендованих повідомлень, які наявні в матеріалах справи, про виклик ТОВ «Аквамарин Авто» на судові засідання, судові повітки були отриманні особою, прізвище якої, відрізняється від прізвищ осіб, які перебувають в штаті ТОВ «Аквамарин Авто», тобто були отриманні не працівником ТОВ «Аквамарин Авто».
Також було встановлено, що копія позовної заяви, була направлена позивачем не на офіційну електронну пошту ТОВ «Аквамарин Авто», що підтверджується поданими докази, з яких вбачається, що електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 не належить ТОВ «Аквамарин Авто», а належить сторонній особі.
За таких обставин, суд не врахував, що ч. 3 ст. 284 ЦПК України містить спеціальну норму, яка встановлює спеціальний строк на звернення до суду із заявою про поновлення строку, встановленого ч. 2 цієї статті Кодексу, з однієї лише підстави невручення повного заочного рішення суду у день його проголошення.
Проте закон не містить вичерпного переліку підстав для поновлення пропущеного учасником справи процесуального строку. На це вказує, зокрема, зміст ч. 4 ст. 284 ЦПК України.
Саме на явність інших причин посилалався відповідач, звертаючись до суду із заявою про перегляд заочного рішення та поновлення пропущеного процесуального строку.
Слід зазначити, що до позовної заяви ОСОБА_1 додана копія полісу № 216001369 від 23.07.2023 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності автомобіля «Toyota Prius» НОМЕР_1 , в якому зазначені відомості про страхувальника - ТОВ «Аквамарин Авто» - м. Одеса, вул. Інглезі 2Б каб. 15А (а. с. 38 зворот).
Набуваючи висновку, що ТОВ «Аквамарин Авто» отримало копію рішення 14.07.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням, суд не надав належної оцінки копії полісу № 216001369 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності автомобіля «Toyota Prius» НОМЕР_1 , в якому фігурує адреса страхувальника ТОВ «Аквамарин Авто» - м. Одеса, вул. Інглезі 2Б каб. 15А та наведеним у заяві відповідача ТОВ «Аквамарин Авто» про перегляд заочного рішення відомостям про перебування підприємства на час розгляду справи та ухвалення заочного рішення за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі 2Б каб. 15А і не знаходженні за адресою реєстрації у зв`язку з частими шахедними та ракетними ударами, які під час воєнного стану зазнає м. Київ і що особа, яка отримала цю кореспонденцію не є працівником ТОВ «Аквамарин Авто» і не мало від товариства відповідних повноважень на отримання поштової кореспонденції і не передавало цю кореспонденцію посадовцям (працівникам) або представникам ТОВ «Аквамарин Авто».
Між тим дані відомості, які наведені у заяві ТОВ «Аквамарин Авто» про перегляд заочного рішення, щодо фактичного місця знаходження даного товариства на час розгляду справи та ухвалення заочного рішення узгоджуються з відомостями про фактичну адресу в м. Одесі ТОВ «Аквамарин Авто», які зазначені у полісі № 216001369 від 23.07.2023 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності автомобіля «Toyota Prius» НОМЕР_1 , що є підставою щонайменше або для додаткової перевірки обставин отримання поштової кореспонденції за юридичною адресою ТОВ "Аквамарин Авто» 03164, м. Київ, вул. Олевська, буд. 34, офіс 3 шляхом дослідження самого рекомендованого повідомлення про вручення судової кореспонденції встановленого зразка, в якому зазначається прізвище та ініціали уповноваженої особи адресата, якій вручено відповідну кореспонденцію і подальшої перевірки такої особи на предмет працевлаштування та отримання заробітної плати з вказівкою найменування роботодавця.
Між тим суд обмежився дослідженням копії конверта та трекінгу Укрпошти, які не містять відповідних відомостей щодо прізвища та ініціалів отримувача поштової кореспонденції.
У разі неможливості достовірно встановити таку особу та її місце роботи, суд в будь-якому випадку має надати оцінку відсутності в матеріалах справи повернутого до суду рекомендованого повідомлення про вручення ТОВ «Аквамарин Авто» копії заочного рішення суду від 24.06.2025 року за юридичною адресою товариства у м. Києві по вул. Олевська, буд. 34, офіс 3, а також наявності документального підтвердження про фактичне місцезнаходження ТОВ «Аквамарин Авто» в м. Одесі по вул. Інглезі 2Б каб. 1 вже у 2023 році.
Крім того, враховуючи характер та складність розглянутої в заочному порядку справи, важливості її для відповідача, без врахування його позиції та пояснень, суд першої інстанції не дав оцінку тій обставині, що відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення через менш ніж через три місяці з дати, коли було ухвалено заочне рішення у справі, що свідчить про розумність цих строків і не критичність періоду пропуску ним строку праву на справедливий судовий розгляд справи та принципу остаточності рішення суду.
При цьому оцінку тривалості пропуску строку подання заяви про перегляд заочного рішення суду слід надати в контексті фактичної відсутності в матеріалах справи повернутого до суду рекомендованого повідомлення про вручення ТОВ «Аквамарин Авто» копії заочного рішення суду від 24.06.2025 року за юридичною адресою товариства у м. Києві по вул. Олевська, буд. 34, офіс 3, а також документального підтвердження про фактичне місцезнаходження ТОВ «Аквамарин Авто» в м. Одесі по вул. Інглезі 2Б каб. 1 вже з 2023 року. 
Беручи до уваги викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновок місцевого суду про відсутність поважних причин пропуску відповідачем процесуального строку є недостатньо вмотивованим та не відповідає обставинам справи.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992).
У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Оскільки, суд першої інстанції не перевірив належним чином наявність обставин для поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суду, з огляду на дату отримання копії заочного рішення суду відповідачем, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням матеріалів до суду першої інстанції для подальшого розгляду та вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, п. 3 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» - задовольнити частково.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2025 року - скасувати.
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарин Авто» про стягнення матеріальної шкоди, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 29.05.2026 року.

Головуючий        О.М. Таварткіладзе

Судді:          Є.С. Сєвєрова 

С.О. Погорєлова