Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2026 р. № 520/16962/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ від 06.05.2025 № 509-ОС «Про внесення змін та доповнень до наказу від 05.05.2025 № 507-ОС «Про особовий склад» в частині звільнення з посади начальника першого відділу прикордонної служби (тип С) другої приккшр ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ «Про результати службового розслідування» № 1881-АГ від 20.05.2025 в частині направлення копії матеріалів службового розслідування на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою накладення стягнення;
- визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.05.2025 № 225-АГ про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України «Про особовий склад» № 608-ОС від 27.05.2025 про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані накази є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачам, що підтверджується довідками про доставку електронного листа до Електронного кабінету, які містяться в матеріалах справи.
Представником ІНФОРМАЦІЯ_1 надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
Представником НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.
З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 (далі - позивач), був зарахований у списки особового складу та на всі види забезпечення НОМЕР_1 прикордонного загону, прибувши для подальшого проходження служби з ІНФОРМАЦІЯ_3 з 22 грудня 2021 року, що підтверджується витягом з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 22 грудня 2021 року №426-ОС, копія якого міститься в матеріалах справи.
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 03.05.2024 №2401-ОС, капітана ОСОБА_1 призначено начальником відділу прикордонної служби першого відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування, витяг з наказу міститься в матеріалах справи.
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 27.06.2025 № 721-ОС, старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено заступником начальника третьої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування, витяг з наказу міститься в матеріалах справи.
Так, наказом в.о. начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ від 28.04.2025 №1512-АГ було призначене службове розслідування за фактами, зазначеними в донесенні полковника ОСОБА_2 щодо самовільного залишення позицій. Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ «Про результати службового розслідування» від 20.05.2025 №1881- АГ було встановлено факт самовільного залишення ПВ «Карабін» 13.04.2025.
За результатами проведення службового розслідування на ОСОБА_1 наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) № 608-ОС від 27.05.2025 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді пониження у військовому званні на один ступінь до звання старший лейтенант, згідно з підпунктом «е» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для прийняття вказаного наказу став наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.05.2025 № 225-АГ.
Крім того, наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ від 05.05.2025 №507-ОС «Про особовий склад» капітана було звільнено з посади начальника 1 відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування (далі – приккшр) та призначено заступником начальника прикордонної зенітно-ракетної застави першої приккшр.
Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ від 06.05.2025 №509-ОС «Про внесення змін та доповнень до наказу від 05.05.2025 № 507-ОС «Про особовий склад» підпункт 1 пункту 1 наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 05.05.2025, щодо призначення Позивача на посаду заступника начальника прикордонної зенітно-ракетної застави першої приккшр скасовано.
Позивача зараховано у розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону, зі звільненням з посади начальника першого відділу прикордонної служби (тип С) другої приккшр.
Не погоджуючись із вищевказаними наказами, прийнятими відносно позивача, вважаючи їх незаконними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.
З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок проходження військової служби в Державній прикордонній службі України визначений положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009.
Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України» від 24 березня 1999 року №548-XIV (далі – Статут внутрішньої служби ЗСУ) визначено наступне:
- Цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.
- Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ «необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема:
свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
беззастережно виконувати накази командирів (начальників);
постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України».
Статтею 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Як зазначено відповідачем у відзиві, відповідно до займаної посади, на ОСОБА_1 , як начальника (командира) підрозділу покладені певні обов`язки, які він, враховуючи вищезазначені норми, повинен сумлінно виконувати, зокрема які визначені:
Статтею 58 Статуту внутрішньої служби ЗСУ «Командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.
Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.»
Статтею 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено, що «Командир (начальник) зобов`язаний (зокрема):
планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами;
знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань;
організовувати та безпосередньо керувати бойовою підготовкою, здійснювати контроль за її ходом, об`єктивно оцінювати досягнуті підлеглими результати, підбивати підсумки й заохочувати кращих, узагальнювати та впроваджувати передовий досвід у практику навчання особового складу, ефективно використовувати навчально-матеріальну базу, спрямовувати кошти та матеріальні засоби на вдосконалення цієї бази;
завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності;
організовувати та здійснювати заходи, спрямовані на захист особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки і майна від зброї масового ураження, звичайних засобів ураження».
Враховуючи специфіку проходження військової служби в Державній прикордонній службі України, на її військовослужбовців покладаються як і загальні обов`язки, визначені Статутом внутрішньої служби ЗСУ, так і спеціальні, визначені внутрішніми розпорядчими документами.
Так, наказом НОМЕР_1 прикордонного загону від 03.06.2024 року №15-ОД затверджено посадову інструкцію начальника першого відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування (далі – начальник ПВПС (тип С)), розділ 2 якої визначає завдання та обов`язки, відповідно до яких начальник ПВПС (тип С) зобов`язаний:
відповідати за забезпечення належного стану оперативно-службової діяльності підрозділу, постійну готовність особового складу, техніки та технічних засобів до виконання визначених завдань, бойову та спеціальну підготовку особового складу, використання сил і засобів за призначенням, матеріально - технічне та інше забезпечення підрозділу, а також за зберігання та стан озброєння, боєприпасів, автомобільної та бронетехніки і спеціальних засобів, здійснювати керівництво службою особового складу підрозділу;
відповідати за підготовку підлеглих йому структурних елементів підрозділів, правильне їх застосування та успішне виконання ними завдань в установлений термін;
відповідати за охорону державної таємниці;
відповідати за дотримання конфіденційності при прийнятті на підставі оперативних даних рішення та щодо їх реалізації;
відповідати за підтримання зв`язку;
відповідати за стан і збереження озброєння та спецзасобів, боєприпасів, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і законність їх використання, за роботу з особовим складом, дотримання підпорядкованим особовим складом законності, правопорядку та дисципліни;
відповідати за соціальний захист підпорядкованого особового складу, зберігання життя та здоров`я підлеглих, а також за якість та повноту здійснення заходів бойової та спеціальної підготовки;
відповідати за морально-психологічний стан особового складу;
готувати особовий склад відділу до раптово виникаючих завдань;
дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підрозділу;
знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту;
проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди;
під час проведення секретних робіт, пов`язаних з державною таємницею дотримуватись норм та правил режиму секретності, встановленого порядку роботи з секретною та службовою інформацією і виконувати обов`язки громадянина щодо збереження державної таємниці та взяті зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці;
не допускати розголошення державної таємниці, службової інформації та персональних даних особового складу, які стали йому відомі в зв`язку з виконанням службових обов`язків.
Повинен:
забезпечити виконання та втілення в службову діяльність вимог чинних законодавчих актів, наказів та інших керівних документів відомчої належності, забезпечити належний рівень контролю за їх виконанням;
всебічно знати дійсний стан справ у підрозділі і вживати заходів щодо вивчення та впровадження у його діяльність досвіду аналогічних підрозділів інших прикордонних відомств Європейських держав, сприяти підвищенню ефективності діяльності особового складу підрозділу;
вивчати та аналізувати оперативну обстановку в межах ділянки відповідальності (району виконання завдань), з урахуванням її стану вносити пропозиції щодо змін до дислокації, маршрутів (районів) патрулювання і постів, маневрувати силами та засобами;
організувати безперервне управління силами та засобами підрозділу, їх взаємодією з підрозділами інших органів охорони державного кордону та підрозділами СОУ;
своєчасно вживати заходів щодо забезпечення особового складу підрозділу озброєнням, спеціальними засобами, боєприпасами відповідно до табелів та норм належності, своєчасно подавати заявки на дозабезпечення;
організувати та особисто здійснювати контроль за виконанням службових завдань підпорядкованим особовим складом;
вдосконалювати, вивчати та застосовувати передові форми роботи, відповідно до конкретних умов обстановки;
особисто вести книгу прикордонної служби підрозділу;
забезпечувати дотримання особовим складом режиму секретності;
проводити інструктажі особового складу перед його заступленням на службу з постановкою конкретних завдань, доводити до них зміст оперативної обстановки;
здійснювати добір, комплектування, навчання та розстановку особового складу;
за домовленістю залучати до проведення занять фахівців інших відомств і служб;
вживати заходів, щодо прищеплення військовослужбовцям підрозділу навичок високої культури під час виконання завдань та в побуті;
забезпечувати якісне проведення практичних занять з особовим складом з метою їх своєчасної та якісної підготовки до дій в бойових умовах, контролювати дотримання необхідних заходів безпеки при поводженні з штатною зброєю і технікою, а також при проведенні спеціальних заходів (занять) та практичного виконання вправ стрільб;
своєчасно доводити ці заходи до підлеглих і вимагати суворого їх дотримання;
вживати заходів щодо зберігання та раціональної експлуатації спеціальних технічних і транспортних засобів, озброєння і спорядження, що знаходиться на озброєнні підрозділу;
за кожним фактом порушення дисципліни, вчинення правопорушення військовослужбовцем підрозділу доповідати коменданту;
проводити інструктажі особового складу по заходах безпеки та контролювати за їх дотриманням підпорядкованими військовослужбовцями;
виявляти постійну турботу про особовий склад, клопотати перед керівництвом прикордонної комендатури, про поліпшення соціальних та житлово-побутових умов для військовослужбовців.
Відтак, маючи статус військовослужбовця та проходячи військову службу в Державній прикордонній службі України на посаді начальника ПВПС (тип С) старший лейтенант ОСОБА_1 зобов`язаний був виконувати вищезазначені обов`язки сумлінно, чесно, беззастережно та в повному обсязі.
Відповідно до пункту 88 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженої Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (Далі - Положення): «Військовослужбовці призначаються на посади, звільняються з посад та зараховуються у розпорядження прямими начальниками, яким надано право видавати накази по особовому складу відповідно до номенклатури посад, що затверджується наказом Міністерства внутрішніх справ України.»
Щодо твердження позивача, що поняття, як звільнення з посади не передбачене законодавством, слід зазначити наступне.
Пунктом 89 Положення визначено, що Призначення військовослужбовців на посади, звільнення з посад та зарахування їх у розпорядження здійснюється:
2) осіб офіцерського складу:
на посади в органах Держприкордонслужби, за якими передбачено граничне військове звання до майора (капітана 3 рангу) включно, - наказом начальника відповідного органу Держприкордонслужби;»
Пунктом 136 Положення визначено, що військовослужбовці, відсторонені від посад або виконання службових повноважень чи усунені від виконання службових обов`язків, зараховуються в розпорядження відповідної посадової особи з дня, що настає за днем відсторонення (усунення), і продовжують проходити військову службу, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають (якщо до них не застосовано запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту, крім випадків застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, або тримання під вартою).
Суд зазначає, що 127 пункт Положення, дійсно передбачає підстави зарахування військовослужбовців у розпорядження начальників які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого проходження такими військовослужбовцями військової служби, поряд з тим, в даному випадку застосовується вищезазначена спеціальна норма, яка передбачає усунення на період проведення службового розслідування, і відповідно виведення військовослужбовців в розпорядження начальника прикордонного загону.
Так, позивач був усунений від виконання службових обов`язків з 16.04.2025 р.
В подальшому, враховуючи норму пункту 310 положення, відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 05.05.2025 року №507-ОС, позивача було призначено заступником начальника прикордонної зенітно-ракетної застави першої прикордонної комендатури швидкого реагування, звільнивши з посади начальника відділу прикордонної служби першого відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування.
Примітка - пункту 310 Положення «Призначення військовослужбовців на вищі, рівні та нижчі (не більше ніж на один ступінь) посади у воєнний час здійснюється без згоди цих військовослужбовців.»
Поряд з цим, у зв`язку з тим, що проведення службового розслідування на час призначення позивача на посаду заступника начальника прикордонної зенітно-ракетної застави першої прикордонної комендатури швидкого реагування (05.05.2025 року) не було завершено, наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 06.05.2025 року № 509-ОС «Про внесення змін та доповнень до наказу від 05.05.2025 року № 507-ОС «Про особовий склад» позивача було виведено у розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону.
Судом встановлено, що службове розслідування було завершено лише 17.05.2025 року, з дня затвердження висновку службового розслідування.
Окрім того, відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 27.06.2025 року № 721-ОС, старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено заступником начальника третьої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування.
Враховуючи викладене, в даному випадку норма пункту 172 Положення не застосовується до спірних правовідносин, оскільки усунення від виконання службових обов`язків, звільнення та призначення на посади, здійснювалось в рамках та межах проведення службового розслідування, а тому вимога позивача в частині скасуванню наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 06.05.2025 року № 509-ОС «Про внесення змін та доповнень до наказу від 05.05.2025 року № 507-ОС «Про особовий склад» не підлягає задоволенню.
Щодо невиконання позивачем бойових наказів слід зазначити наступне.
Бойовим Наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 27.06.2024 №148гриф (наявний в матеріалах службового розслідування) 2 приккшр НОМЕР_1 прикордонного загону було передано у підпорядкування начальнику НОМЕР_3 прикордонного загону для виконання завдань в смузі оборони НОМЕР_3 прикордонного загону в операційній зоні ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
На підставі бойових наказів командира НОМЕР_4 обр ТрО 20.03.2025 № 26/111-25-вн комендант НОМЕР_5 приккшр НОМЕР_1 прикордонного загону визначив бойовим наказом обороняти батальйонний район оборони та визначив відповідні позиції.
За результатами службового розслідування НОМЕР_1 прикордонного загону, зокрема щодо розвитку подій на позиціях в смузі оборони першого ВПС (тип С) 2 приккшр НОМЕР_1 прикордонного загону встановлено, що з 03.04 по 13.04.2025 на позиції «КАРАБІН» першого ВПС (тип С) виконувала бойові завдання. Протягом 13.04.2025 на позицію « ОСОБА_3 » почали заходити військовослужбовці з суміжних позицій «ДОВГИЙ», «РЕРКУТ», «ЖОЛУДЬ», «МАГНУМ» які внаслідок вогневого впливу противника самовільно залишили займані позиції. Ближче до вечора противник наростив вогневий вплив по позиції « ОСОБА_3 ». За вказівкою капітана ОСОБА_1 військовослужбовці, які перебували на позиції, відійшли назад до позиції «ПРИМА», а звідти до «БОБЕР» (що не заперечується позивачем). В подальшому з 13.04 – 14.04.2025 решта військовослужбовців, що прибули на позицію « ОСОБА_3 » з суміжних, також залишили позицію за вказівкою капітана ОСОБА_1 .
Досліджуючи службове розслідування встановлено, що було доведено інформацію щодо намірів та характеру дій противника, орієнтовного часу початку штурмових дій в батальйонному районі оборони комендатури, орієнтовний склад сили та засоби.
Опитані військовослужбовці стверджують, що на момент початку штурмових дій противником на позиціях нікого не було, так як військовослужбовці, які мали там перебувати, знаходились на іншій позиції.
Також було досліджено вогневий вплив противника і відповідних доповідей, встановлено, що нанесення вогневого ураження противником або штурмових дій не здійснювалось, а це в свою чергу надає підстави поставити під сумнів знаходження та наявність на цих позиціях особового складу НОМЕР_5 приккшр НОМЕР_1 прикордонного загону.
Отже, виходячи із зазначеного, вважаємо, що капітан ОСОБА_4 попри встановлені норми Статуту Внутрішньої служби, а також Бойових статутів поставлені бойові задачі, зазначені в бойових наказах не виконав та не забезпечив оборону батальйонного району оборони.
Щодо порядку проведення службових розслідувань в Державній прикордонній службі України слід зазначити наступне.
Пункт 1 розділу І Наказу №815 «Цей Порядок визначає підстави та процедуру проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби), а також військовозобов`язаних під час проходження ними навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження ними підготовки та зборів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (підготовки, зборів), оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішень, а також повноваження посадових осіб під час проведення службового розслідування.»
Примітка – відповідно до пункту 5 положення про орган охорони державного кордону Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.11.2018 №971, визначено що, органами охорони державного кордону є прикордонний загін, окремий контрольно-пропускний пункт та авіаційна частина.
Пунктом 4 розділу І Наказу №815 визначені підстави для призначення службового розслідування, такі як (зокрема):
наявність інформації про невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків;
наявність інформації про порушення військової дисципліни або громадського порядку, вимог законодавства, наказів начальників (командирів), розпорядчих документів або виявлення ознак таких порушень.
Пунктом 1 розділу ІІ Наказу №815 визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби. Інші посадові особи можуть звертатися з клопотанням за підпорядкованістю про призначення службового розслідування.
Відповідно до пункту 4 Розділу ІІ Наказу №815 «начальник (командир) органу Держприкордонслужби зобов`язаний призначити службове розслідування не пізніше десяти діб від дня, коли йому стало відомо про правопорушення».
Пункт 6 Розділу ІІ «Службове розслідування може бути проведено особисто начальником (командиром) органу Держприкордонслужби чи доручено військовослужбовцю офіцерського складу. У разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу службове розслідування може бути доручено військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
У разі потреби залучення фахівців до проведення службового розслідування начальник (командир) органу Держприкордонслужби призначає комісію у складі голови та членів комісії, про що зазначається в наказі.»
Щодо проведеного службового розслідування за фактом самовільного залишення позиції ПВ «Карабін» судом встановлено, що 14 квітня 2025 року на адресу НОМЕР_1 прикордонного загону надійшло поза термінове бойове донесення коменданта другої прикордонної комендатури швидкого реагування полковника ОСОБА_5 від 17.04.2025 №26/1244/25-Вн (гриф), з якого стало відомо, що о 10.30 17.04.2025 полковнику ОСОБА_6 стало відомо про те, що на позиції відділення «КАРАБІН» (далі – ПВ «КАРАБІН») особовий склад самовільно залишив позицію.
На підставі чого, у відповідності до норм Наказу МВС №815, наказом НОМЕР_1 прикордонного загону №1512-АГ, за даним фактом було призначене службове розслідування, проведення якого було доручено комісії у складі голови комісії – начальника відділу соціального супроводу полковника ОСОБА_7 та членів комісії: начальника служби штатної роботи відділу організаційно-мобілізаційної роботи та повсякденної діяльності штабу майора ОСОБА_8 , начальника служби охорони праці капітана ОСОБА_9 та начальника групи організації зв`язку – начальника зв`язку штабу ІНФОРМАЦІЯ_5 швидкого реагування капітана ОСОБА_10 , якими відповідно було проведено службове розслідування, що затверджене начальником НОМЕР_1 прикордонного загону за №03.3/405/25-Вн., яке наявне в матеріалах справи.
За результатами проведення якого було встановлено, зокрема, що в діях капітана ОСОБА_11 наявний склад дисциплінарного проступку полягає у порушенні ним статей 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушення вимог статей 1, 2, 22, 28 Бойового статуту Сухопутних Військ Збройних Сил України (частини ІІ батальйон, рота), бойового наказу коменданта другої приккшр НОМЕР_1 ПРИКЗ від 20.03.2025 №26/111-25-Вн(гриф), що виразилось у неналежному контролі за порядком виконання бойових завдань підпорядкованим особовим складом на ПВ «КАРАБІН», нерозуміння ведення позиційної оборони, невжитті всіх заходів щодо недопущення залишення підпорядкованим особовим складом ПВ «КАРАБІН», наданні дозволу про залишення позицій особовим складом ПВ «КАРАБІН» без погодження зі старшим командиром, що виходить за межі повноважень та призвело до не володіння ситуацією в ротному опорному пункті, відсутності обізнаності в оперативній обстановці протягом тривалого часу, не здійснення утримання району оборони, зокрема ПВ «КАРАБІН», та втрати території України.
Щодо твердження позивача на рахунок порушення відбору пояснень у військовослужбовців слід зазначити наступне.
Порядком проведення службових розслідувань в Державній прикордонній службі України уповноважено членів комісії, які проводять службове розслідування, одержувати усні пояснення (з подальшим письмовим оформленням) від військовослужбовців та інших осіб, які володіють інформацію або мають відношення до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування.
У зв`язку із тим, що військовослужбовці, які мають відношення до обставин, за якими проводилось службове розслідування, на час його проведення перебували на лікуванні (що підтверджується відповідними витягами з наказів, що додані до відзиву), пояснення відбирались засобами телефонного зв`язку, членами комісії, які уповноваженні відбирати пояснення, в присутності старшого офіцера групи психологічного супроводу відділу морально-психологічного забезпечення.
Відповідачем у відзиві зазначено, що склад комісії, яким було проведено службове розслідування, а саме, начальник відділу соціального супроводу полковник ОСОБА_12 , начальник служби охорони праці капітан ОСОБА_13 , в якому підтвердили факт виявлених порушень зазначених в поза терміновому бойовому донесенні коменданта другої прикордонної комендатури швидкого реагування полковника ОСОБА_5 від 11.05.2025 №26/1244/25-Вн(гриф), і повідомили, що готові бути допитані в Суді та попередженні про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень (копії пояснень додані до відзиву).
Щодо прийняття рішення за результатами службового розслідування судом встановлено наступне.
Відповідно до пункту 1 Розділу VII Наказу №815 «за результатами розгляду висновку та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, начальник (командир) органу Держприкордонслужби затверджує висновок службового розслідування та приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.»
Статтею 45 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №551-XIV (далі – Дисциплінарний статут ЗСУ) визначено, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
В статті 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зазначено: за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.
Пункт ґ статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачає можливість накладення на військовослужбовців такого дисциплінарного стягнення як «попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби)».
Статтею 55 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що командир бригади (полку, корабля 1 рангу) має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-"ґ", а також пунктами "д"-"ж" (до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно) статті 48 цього Статуту.
Таким чином, начальник прикордонного загону (командир військової частини) наділений правом накладати дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби)».
Пункт е статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачає можливість накладення на військовослужбовців такого дисциплінарного стягнення як «пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу)».
Статтею 56 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що «Командир корпусу, командувач військ оперативного командування, командувач виду, окремого роду військ (сил) Збройних Сил України має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-"ґ", а також пунктами "д"-"ж" (до підполковника включно) статті 48 цього Статуту.»
Відповідно до Положення про регіональне управління Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17 жовтня 2003 року №173, начальник регіонального управління користується дисциплінарними правами командувача військ оперативного командування Збройних Сил України.
Таким чином, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 наділений правом накладати дисциплінарне стягнення «пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу)».
Думку щодо притягнення військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності, за наявності самого факту порушення та невиконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків викладено в постанові Верховного Суду України в постанові від 17.02.2021 у справі №1.380.2019.000616.
У справі № 420/13302/20 Верховний Суд, у постанові від 02.08.2023, сформулював наступний правовий висновок стосовно загальної відповідальності керівників: «Дисциплінарна відповідальність керівників має властиві їй особливості, обумовлені їхнім статусом, оскільки керівники особисто відповідають за виконання функцій, покладених на очолюваний ним підрозділ. Керівники несуть дисциплінарну відповідальність у порядку підлеглості. Існування такого виду відповідальності зумовлено особливістю характеру управлінських дії керівника. Керівник несе відповідальність як за свої власні дії, так і відповідає за діяльність підлеглих по службі працівників, тобто за організацію виконання трудовим колективом державної установи функцій і завдань, покладених на неї законодавством».
Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду
Статтею 92 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено «якщо командир за тяжкістю вчиненого підлеглим правопорушення визнає надану йому дисциплінарну владу недостатньою для притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця, він порушує клопотання про накладення стягнення на винну особу владою старшого командира».
Так, відповідачем у відзиві зазначено, що за результатами розгляду висновку та матеріалів службового розслідування за неналежне виконання вимог статей 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вимог статей 1, 2, 22, 28 Бойового статуту Сухопутних Військ Збройних Сил України (частини ІІ батальйон, рота), бойового наказу коменданта другої приккшр НОМЕР_1 ПРИКЗ від 20.03.2025 №26/111-25-Вн(гриф), що виразилось у неналежному контролі за порядком виконання бойових завдань підпорядкованим особовим складом на ПВ «КАРАБІН», нерозуміння ведення позиційної оборони, невжитті всіх заходів щодо недопущення залишення підпорядкованим особовим складом ПВ «КАРАБІН», наданні дозволу про залишення позицій особовим складом ПВ «КАРАБІН» без погодження зі старшим командиром, що виходить за межі повноважень, та призвело до не володіння ситуацією в ротному опорному пункті, відсутності обізнаності в оперативній обстановці протягом тривалого часу, не здійснення утримання району оборони, зокрема ПВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », та втрати території України, капітана ОСОБА_11 , який перебуває у розпорядженні начальника НОМЕР_1 прикордонного загону, у зв`язку з тим, що накладені стягнення не відіграють належну виховну роль, як наслідок капітан ОСОБА_14 не змінив свого ставлення до виконання обов`язків та в повній мірі не усвідомлює негативні наслідки своїх дій, враховуючи систематичність здійснених правопорушень, у зв`язку з тим, що наданої дисциплінарної влади недостатньо для притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_11 , було запропоновано, у відповідності до вимог статті 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, матеріали службового розслідування направити на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою накладення стягнення владою старшого командира.
Відповідно, в подальшому наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.05.2025 року №225-АГ – капітана ОСОБА_11 (П-007792) було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «Пониження у військовому званні на один ступінь».
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ «Про результати службового розслідування» № 1881-АГ від 20.05.2025, наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.05.2025 №225-АГ, наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України «Про особовий склад» № 608-ОС від 27.05.2025 року, в частині притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності, а також наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ від 06.05.2025 року № 509-ОС «Про внесення змін та доповнень до наказу від 05.05.2025 року № 507-ОС «Про особовий склад» в частині звільнення Позивача з посади начальника першого відділу прикордонної служби (тип С) другої приккшр.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   М.М.Панов