Справа № 308/16282/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

17 квітня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.,
суддів - Джуги С.Д., Кожух О.А.

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними в матеріалах справи доказами, цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2025 року, ухвалене головуючою суддею Світлик О.М., в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

встановив:
У листопаді 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 07.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №7046513 про надання споживчого кредиту. 
12.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено додаткову угоду до договору №7046513 про надання споживчого кредиту
Вказує, що згідно з умовами кредитного договору, з урахуванням додаткової угоди до договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 6 000 гривень (п. 1.3. Кредитного договору). Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (01.09.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору з урахуванням додаткової угоди до договору.
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 6 000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .
Зазначає, що у період з 07.09.2023 по 26.05.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 3 398,95 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 1 355,22 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2 043,73 грн. Детальний розрахунок заборгованості та оплат, здійснених відповідачем, зазначений в картці обліку договору (розрахунок заборгованості).
Позивачем нараховані проценти за 97 календарних днів (28.05.2024 - 01.09.2024) в межах строку договору відповідно до наступного (розрахунок заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»): 4 644,78 грн * 1,99 % = 92,43 грн * 97 календарних днів = 8 965,71 грн.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором (витяг з реєстру боржників щодо відповідача).
Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 15 147,66 грн, з яких: заборгованість за кредитним договором - 4 644,78 грн; сума процентів за користування кредитом - 10 502,88 грн.
Таким чином, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь кредитну заборгованість в загальному розмірі 24 113,37 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2025 року позовну заяву задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором №7046513 про надання споживчого кредиту від 07.09.2023 у розмірі 9 289,56 гривень, з яких: 4 644,78 грн - тіло кредиту; 4 644,78 грн - нараховані проценти.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» судовий збір у розмірі 920,51 гривень та витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 3 800 гривень.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» подало апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.
Оскаржуване рішення є таким, що ухвалене з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права і підлягає скасуванню.
Вказує, що нараховані позивачем відсотки відповідають умовам договору, які були вільно та добровільно прийняті відповідачем під час укладення договору. Позивач діяв у межах договірних зобов`язань, а відповідач отримав вигоду у вигляді кредитних коштів та погодився на умови їх повернення.
В даному випадку, нараховані відсотки за кредитним договором є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.
Посилання суду на положення пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованим. Умови кредитного договору, укладеного між сторонами, не містять несправедливих положень, які б порушували баланс прав та обов`язків сторін. Розмір нарахованих відсотків не є непропорційно великим, оскільки відображає ринкові умови кредитування та враховує фінансові ризики, які бере на себе кредитор.
Суд, посилаючись на принципи справедливості, добросовісності та розумності, фактично втрутився у договірні відносини сторін, зменшивши обсяг зобов`язань відповідача без належних правових підстав. Принцип свободи договору, закріплений у статті 6 Цивільного кодексу України, гарантує сторонам право самостійно визначати умови своїх зобов`язань, у тому числі розмір процентів за користування кредитом.
Крім цього, просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу понесені позивачем у розмірі 8 000 гривень.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції законним та таким, що не підлягає скасуванню.
Відповідач не заперечує укладення між ним та ТОВ «Авентус Україна» 07.09.2023 електронний договір №7046513 про надання споживчого кредиту на суму 4 000 гривень, з терміном повернення 360 днів. Також не заперечує укладення додаткової угоди від 12.09.2023 якою було збільшено суму кредиту на 2 000 гривень та внесено відповідні зміни до основного договору.
Вказує, що ним на виконання умов кредитного договору було здійснено декілька платежів в загальній сумі 3 398,95 гривень. Однак, позивачем, всупереч цьому, було нараховано проценти за користування кредитними коштами на суму 8 965,71 грн. та первісним кредитором нараховано заборгованість в розмірі 15 147,66 гривень.
Відповідач не погоджується із вищезазначеними нарахуваннями кредитної заборгованості, оскільки вважає, що нараховані проценти за користування кредитними коштами є обтяжливими для нього як для споживача кредитних правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Апеляційним судом встановлено, що 07.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено договір №7046513 про надання споживчого кредиту.
Відповідно до п. 1.1 договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток «CreditPlus». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства.
На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 договору).
Згідно з п. 1.3 договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 4 000 гривень. Тип кредиту - кредит.
Відповідно до п. 1.4 договору строк кредиту 360 дні (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - графік платежів), що є додатком №1 до цього договору.
Пунктом 1.5 договору визначено, що тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору. Знижена процентна ставка 1,294% в день та застосовується відповідно до наступних умов.
12.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено додаткову угоду до договору №7046513 про надання споживчого кредиту від 07.09.2023, згідно з яким сторони домовилися збільшити суму кредиту на 2 000 грн, у зв`язку з чим погодили внести відповідні зміни до договору.
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором виконало, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 6 000 грн шляхом їх зарахування на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 , що підтверджується довідками ТОВ «Пейтек Україна» від 12.06.2024 за вих. №20240612-26a та 24.07.2024 за вих. №2024-07-24-2_5, а також інформацією, наданою АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали судді від 07.11.2025 про витребування доказів.
Згідно з пп. 3 п. 4.1 кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення.
27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №27-05/24-Ф.
Згідно з витягом з реєстру боржників, що є додатком №1 до договору факторингу №27-05/24-Ф від 27.05.2024, до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №7046513 у загальному розмірі 15 147,66 грн, з яких: заборгованість за кредитним договором - 4 644,78 грн; сума процентів за користування кредитом - 10 502,88 грн.
Позивачем повідомлено відповідача про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором шляхом направлення на електронну пошту останнього(igorgoyzan@ukr.net), зазначену при укладенні кредитного договору.
Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 15 147,66 грн, з яких: заборгованість за кредитним договором - 4 644,78 грн; сума процентів за користування кредитом - 10 502,88 грн, підтверджується карткою обліку договору (розрахунок заборгованості), складеною ТОВ «Авентус Україна».
Крім того, позивачем нараховані проценти за 97 календарних днів (28.05.2024 - 01.09.2024) в межах строку договору, а саме в розмірі 8 965,71 грн (4 644,78 грн * 1,99 % = 92,43 грн * 97 календарних днів = 8 965,71 грн), що підтверджується відповідним розрахунком позивача.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором №7046513 від 07.09.2023 належним чином не виконав, внаслідок чого допустив заборгованість у розмірі 24 113,37 грн, з яких: 4 644,78 грн - тіло кредиту; 10 502,88 грн - нараховані проценти; нараховані позивачем проценти за 97 календарних днів - 8 965,71 грн.
Згідно з рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи слідує та учасниками справи не заперечується, що 07.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №7046513 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 4 000 гривень зі строком кредитування 360 днів та періодичністю сплати процентів - 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день від суми наданого кредиту. Знижена процентна ставка складає 1,294% в день від суми наданого кредиту та згідно положення п. 1.5.2. Договору застосовується протягом трьох календарних днів, які слідують даті - 07.10.2023 у разі не здійснення часткового погашення кредиту. Даний договір, разом з додатками до нього, підписано ОСОБА_1 одноразовим цифровим ідентифікатором C7229.
12.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до Договору №7046513 про надання споживчого кредиту від 07.09.2023, згідно умов якого сторони погодили збільшити суму кредиту на 2 000 гривень та викладено п. 1.3. Договору в новій редакції: «1.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 6 000 гривень. Тип кредиту - кредит.». Також, збільшено орієнтовну загальну вартість кредиту та орієнтовну реальну річну процентну ставку. Додаткову угоду та додатки до неї, підписано відповідачем одноразовим цифровим ідентифікатором А1305.
Крім цього, у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , не заперечує, що отримав кредитні кошти в загальному розмірі 6 000 гривень, їх користування та часткове погашення кредитної заборгованості в розмірі 3 398,95 гривень. Також, відповідачем не оспорюється факт отримання права вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» від ТОВ «Авентус Україна» згідно договору факторингу №27-05/24-Ф від 27.05.2024.
Доводи апеляційної скарги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» зводяться до непогодження зі зменшенням судом першої інстанції суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На переконання позивача, суд неправомірно втрутився у договірні правовідносини сторін та зменшив обсяг зобов`язань відповідача без належних правових підстав.
Колегія суддів не погоджується з позицією ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», викладеної у апеляційній скарзі з огляду на наступне. 
Згідно п. 1.3. Додаткової угоди від 12.09.2023 до Договору №7046513 про надання споживчого кредиту від 07.09.2023 сторони погодили між собою наступні процентні ставки: за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 30 255,32% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 17 407,74% річних.
З паспорту споживчого кредиту, який є додатком до Додаткової угоди від 12.09.2023, вбачається, що стандартна процентна ставка відсотків річних (застосовується протягом строку кредиту, крім періоду застосування зниженої процентної ставки, якщо виконані умови для її застосування) становить 726,35% річних (1,99% в день) та знижена процентна ставка, відсотків річних (застосовується з дати видачі кредиту до 07.10.2023, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки, зокрема до вказаного строку (включно) (+3 дні) здійснена сплата першого платежу з оплати процентів, згідно графіку платежів або здійснено часткове дострокове повернення кредиту) становить 472,13% річних (1,294% в день).
Апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції з приводу того, що розмір процентів, які просить стягнути відповідач з позивача не є співмірним тілу кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (розмір відсотків у чотири рази перевищує тіло кредиту) за користування коштами.
Серед іншого, процентна ставка відсотків річних в розмірі 30 255,32% річних явно не відповідає принципам розумності та добросовісності та свідчить про істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду ОСОБА_1 , як споживача в даних правовідносинах.
Дана позиція апеляційного суду також кореспондується з позицією Верховного Суду викладеною у Постанові від 12.02.2025 у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №679/1103/23. Касаційний суд виснував, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Пунктами 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, зокрема у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2024 у справі №753/25744/21 касаційний суд виснував, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.
З огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Таким чином, визначаючи заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача слід керуватись положеннями ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача.
В даному випадку, формулювання «та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит» слід трактувати і в контексті відсотків за користування кредитом, оскільки не повертаючи суму боргу в строк установлений договором споживач порушує виконання взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи, принципи добросовісності, справедливості та розумності, з урахуванням того, що позичальник у кредитних правовідносинах є слабким суб`єктом та те, що держава забезпечує особливий захист такого суб`єкта, що забезпечує рівність сторін у цивільно-правових відносинах, апеляційний суд приходить до висновку, що сума кредитної заборгованості стягнута судом першої інстанції в розмірі 9 289,56 гривень, з яких: 4 644,78 грн. - тіло кредиту; 4 644,78 грн. - нараховані проценти, відповідає положенням ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, оскільки судом правомірно визначено суму заборгованості та держава, а саме судова гілка влади як одна з трьох незалежних гілок повинна захищати права споживача у кредитних правовідносинах як слабкого суб`єктна в таких договірних правовідносинах.
Отже, апеляційний суд керуючись ст. 375 ЦПК України, залишає апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2025 року - без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
ухвалив:
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», залишити без задоволення.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2025 року, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови суду складено 17 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач: 
Судді: