Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.04.2026  	Справа №607/411/26 Провадження №2/607/2370/2026	

місто Тернопіль
 
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Герчаківської О. Я.,
за участі секретаря судового засідання Баб`як Н. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі – ТОВ «Діджи Фінанс») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 03 березня 2023 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» (далі – ТОВ ФК «Віва Капітал») був укладений кредитний договір № 1304834352831 (надалі – Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 3 500,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором.
04 жовтня 2023 року між ТОВ ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 04102023/2. Згідно даного Договору факторингу, 04 жовтня 2023 року відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 1304834352831 від 03 березня 2023 року.
Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою, становить 10 648,63 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту - 3 499,59 грн; заборгованість за відсотками - 7 149,04 грн; заборгованість за штрафними санкціями та комісіями - 0 грн; заборгованість за пенею - 0 грн.
У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов Кредитного договору №1304834352831 від 03 березня 2023 року, позивачем, який набув права грошової вимоги, на останню відому адресу реєстрації відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору.
Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» наділено правом грошової вимоги до відповідача.
З огляду на вищевикладене, ТОВ «Діджи Фінанс» просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 10 648,63 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 3 499,59 грн; заборгованість за відсотками – 7 149,04 грн, та судові витрати, які складаються з судового збору - 2 422,40 грн, витрат на професійну правничу допомогу - 6 000,00 грн.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 січня 2026 року відкрито провадження у справі № 607/411/26; призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» не з`явився, однак надіслав заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходили.
Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. 
За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.
17 лютого 2023 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту продукту «СТАРТ» № 1304834352831 в електронній формі (далі - Договір). Відповідно до умов Договору ТОВ «ФК «Віва Капітал» надає позичальнику кредит в сумі 3 100,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним, виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Кредитний договір № 1304834352831 від 17 лютого 2023 року підписаний ОСОБА_1 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора R4V9S9.
Згідно з п. 1.7 Договору, кредит надається строком на 12 (Дванадцять днів) днів від дати отримання Кредиту Позичальником, а саме до 01 березня 2023 року (Термін платежу). У випадку надання Кредиту в день укладення Договору, строк дії Кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання Кредиту за Договором.
Відповідно до п. 1.8 Договору, позичальник має право ініціювати продовження строку кредитування (пролонгації), установленого договором, на підставі звернення до Кредитодавця в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації споживачем такого права. Таке право реалізується шляхом здійснення погашення відсотків за користування кредитом в будь-який день протягом строку дії Договору та Пільгового періоду та підписання додаткової угоди до договору шляхом введення одноразового ідентифікатора (ОТП-паролю), який надсилається Позичальнику смс-повідомленням. Кількість Пролонгацій, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Ініціювання споживачем продовження (пролонгації) строку дії договору відбувається без зміни попередньо укладеного договору в бік погіршення.
Відповідно до пунктів 1.9-1.9.3 Договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти (тип процентної ставки – фіксована), які нараховуються з дня видачі кредитних коштів по день погашення Кредиту за відсотковою ставкою. Період строку дії Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 726,35 (Сімсот двадцять шість цілих тридцять п`ять сотих) процентів річних, що становить 1,99 (Одна ціла дев`яносто дев`ять сотих) процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. Якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення строку дії Договору без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.10 Договору, умови щодо нарахування процентів за Індивідуальною процентною ставкою за весь строк строку дії Договору не застосовуються (скасовуються) з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 726,35 (Сімсот двадцять шість цілих тридцять п`ять сотих) процентів річних, що становить 1,99 (Одна ціла дев`яносто дев`ять сотих) процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та/або Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення строку дії Договору є факт продовження користування Кредитом понад строк дії Договору (неповернення Кредиту у визначений Договором строк/Термін платежу), з урахуванням всіх продовжень строку дії Договору на умовах п. 1. 8. цього Договору. Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку дії Договору, виключно за умови, якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 50% (п`ятдесят) процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору.
Відповідно до пунктів 1.14.1-1.14.2 Договору, орієнтовна загальна вартість Кредиту для суми Кредиту, що вказана в п. 1.3. Договору, за умови застосування до відносин між Сторонами правил нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою, складає 3 840,28 (Три тисячі вісімсот сорок гривень двадцять вісім копійок) та включає в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 740,28 (Сімсот сорок гривень двадцять вісім копійок) та суму Кредиту у розмірі 3 100 грн 00 коп. (Три тисячі сто гривень нуль копійок). Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 726,35 (Сімсот двадцять шість цілих тридцять п`ять сотих) процентів річних, при цьому загальна вартість за Кредитом у процентному вираженні за строк строку дії Договору Складає ____% (прописом) від суми. 1.14.2. У разі настання передбаченої п. 1.9.3. Договору відкладальної обставини, що має наслідком виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів, за встановлений в п. 1.7. Договору строк, у розмірі що розрахований за Базовою процентною ставкою - орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 3 840,28 (Три тисячі вісімсот сорок гривень двадцять вісім копійок) та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 740,28 (Сімсот сорок гривень двадцять вісім копійок) та суму Кредиту у розмірі 3 100 грн 00 коп. (Три тисячі сто гривень нуль копійок).
Згідно п. 4.23 Договору, кредит надається шляхом перерахування суми Кредиту на банківський рахунок Клієнта, за реквізитами Платіжної картки, вказаної Клієнтом у особистому кабінеті, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Електронного договору. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб та/або з незалежних від Кредитодавця обставин (у тому числі але не виключно, обставини форс-мажору), Кредитодавець відповідальності не несе.
У реквізитах сторін ОСОБА_1 вказав номер картки НОМЕР_1 .
Відповідачем також підписано електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора R4V9S9 Додаток № 1 до договору № 1304834352831 від 17 лютого 2023 року - графік платежів, у якому сторонами договору погоджено дати та суми погашення заборгованості за кредитним договором за період з 17 лютого 2023 року по 01 березня 2023 року.
У додатку № 1 до договору № 1304834352831 від 17 лютого 2023 року визначено графік платежів, яким встановлено кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а також визначено загальну вартість кредиту для позичальника та реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит.
17 лютого 2023 року ОСОБА_1 також був підписаний Паспорт кредиту до Договору №1304834352831 від 17 лютого 2023 року в якому, зокрема, визначені: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується довідкою про ідентифікацією.
Згідно інформаційної довідки № 589/10 від 09 жовтня 2023 року, ТОВ «Платежі Онлайн» було здійснено успішну транзакцію № 37662-72795-45094, 17 лютого 2023 року на суму 3 100,00 грн на картку № НОМЕР_1 .
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1304834352831 від 17 лютого 2023 року, виконаним ТОВ «ФК «Віва Капітал», загальна заборгованість відповідача за кредитом за період з 17 лютого 202 року по 04 жовтня 2023 року становить 10 648,63 грн, з них: основний борг за тілом кредиту – 3 499,59 грн, заборгованість за користування кредитом – 811,80 грн; 6 337,24 грн – проценти за прострочення користування кредитом. Протягом вказаного періоду відповідач вносив кошти на загальну суму 679,00 грн, які були зараховані: 0,41 грн на погашення заборгованості за тілом кредиту та 678,59 грн - на погашення заборгованості за процентами за користування кредитом. 
Також з розрахунку вбачається що 03 березня 2023 року позивачем було здійснено нарахування у сумі 400,00 грн, яке включене у тіло кредиту.
04 жовтня 2023 року між ТОВ «ФК «Віва капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 04102023/2, згідно з яким до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги до кредиторів за угодами, укладеними з первісним кредитом, в тому числі і до відповідача.
Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 04102023/2 від 04 жовтня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 1304834352831 становила 10 648,63 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 3 499,59 грн та заборгованості за відсотками - 7 149,04 грн, що також підтверджується розрахунком заборгованості.
Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 04 жовтня 2023 року за Договором факторингу № 04102023/2 від 04 жовтня 2023 року Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників № 1 від 04 жовтня 2023 року, складений за формою згідно із Додатком № 1 до Договору.
За таких підстав суд доходить висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 1304834352831 від 17 лютого 2023 року.
Згідно із вимогою від 15 серпня 2025 року, ТОВ «Діджи Фінанс» повідомляло ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , про відступлення права вимоги та наявність перед позивачем кредитної заборгованості, що становить 10 648,63 грн, рекомендувало сплатити борг на користь ТОВ «Діджи Фінанс», прикріпивши до цієї вимоги відповідні реквізити для сплати.
Невиконання ОСОБА_1 договірних зобов`язань і стало причиною звернення позивача за захистом своїх прав до суду.
За встановлених обставин, до виниклих між сторонами спірних правовідносин, підлягають застосуванню наступні норми процесуального та матеріального права.
В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень ст. ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст. ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ст. 639 ЦК України).
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Згідно ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
В силу п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У даній справі встановлено, що Договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого ТОВ «ФК «Віва капітал» здійснив до ОСОБА_1 за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор, який відповідач використав для підтвердження.
Без здійснення вказаних дій ОСОБА_1 кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Волевиявлення позичальника на укладення договору підтверджено вчиненням фактичних дій, направлених на ознайомлення із умовами кредитування, складанням відповідних документів і внесенням до них конфіденційної інформації, відомої тільки відповідачу.
Без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, використання аналога власноручного підпису, кредитний договір (анкета - заява на кредит ) не міг би бути укладеним.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20.
Таким чином, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», як набувача права вимоги до цього боржника, на підставі Договору факторингу № 04102023/2 від 04 жовтня 2023 року, заборгованості за кредитом №1304834352831 від 17 лютого 2023 року.
Також про виникнення зобов`язання відповідача перед позивачем свідчить та обставина, що кошти, визначені в електронному договорі, надійшли в розпорядження ОСОБА_1 на належний йому банківський рахунок і позичальник тим самим не заперечував умов договору та не надав доказів на спростування факту отримання ним зазначених коштів.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами в сумі 7 149,04 грн, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 1.7 договору № 1304834352831 від 17 лютого 2023 року, строк кредитування: 12 днів, з 17 лютого 2023 року по 01 березня 2023 року. Строк дії цього правочину не пролонгувався по процедурі, яка визначена п. 1.8 Договору.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Отже, кредитодавець мав право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитування або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що відсотки за користування кредитом банк має право нараховувати лише впродовж строку дії кредитування, тобто по 01 березня 2023 року.
Згідно з розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за кредитним договором в сумі 7149,04 грн нараховані в період з 17 лютого 2023 року по 11 червня 2023 року включно, тобто поза межами строку кредитування.
У пункті 1.12. Договору визначено, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення строку дії договору… є відкладальною обставиною у розумінні статті 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії договору.
Суд звертає увагу на те, що невиконання зобов`язань або неналежне виконання договірних зобов`язань у зв`язку із незабезпеченням виконання договірних зобов`язань між боржником та кредитором не може бути підставою для звільнення від відповідальності боржника, тим більше розглядатися як «відкладальна умова», яка може й не настати, оскільки в розумінні ч. 1 ст. 212 ЦК України, відкладальною є саме та обставина, щодо якої невідомо чи настане вона чи ні.
Тому, добросовісний кредитор, укладаючи договори зі споживачем, розраховує на повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом у межах погодженого сторонами строку, відповідно й обов`язком споживача у такому договорі визначено своєчасну сплату кредиту.
У зв`язку із цим, несвоєчасне повернення, чи неповернення відповідачем кредиту є порушенням споживачем договірних зобов`язань за укладеним договором, а не відкладальною умовою.
У зв`язку з порушенням грошового зобов`язання настає відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України.
Нарахування і стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у якій припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У позовній заяві до стягнення заявлено лише заборгованість по тілу кредиту і заборгованість по несплачених процентах за користування кредитом.
Вимог про стягнення коштів на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України із зазначенням їх розміру та наведенням розрахунку позивач не заявляв.
Ураховуючи наведене, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 161,27 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 3 099,59 грн; заборгованість за відсотками становить 61,68 грн.
Суд звертає увагу, що позивачем не надано будь-яких доказів щодо надання (перерахування) відповідачу коштів 03 березня 2023 року у розмірі 400,00 грн, які включені до тіла кредиту, ця сума сторонами окремим договором не погоджувалася, а тому до стягнення не підлягає.
Відповідно до основних засад цивільного судочинства - змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України), обов`язків з доказування (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), саме відповідач має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів, а не суд, в якого відсутні такі повноваження поза межами перевірки доводів, які міг би надати відповідач.
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 не повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі вказаного вище договору, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 1304834352831 від 17 лютого 2023 року в розмірі 3 161,27 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 3 099,59 грн; заборгованість за відсотками - 61,68 грн.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 719,14 грн (3 161,27 * 2 422,40 : 10 648,63), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Згідно частин 1, 3 ст. 133 та ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Встановлено, що у позові представник ТОВ «Діджи Фінанс» зазначив про те, що попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомог, які позивач очікує понести у даній справі становить 5 000,00 грн.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача подав суду: копію договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року, акту №1304834352831 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 17 листопада 2025 року і детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І. М., згідно яких витрати понесені позивачем на правничу допомогу складають 6 000,00 гривень; додаткову угоду за № 1304834352831 від 17 листопада 2025 року до Договору № 42649746 від 01 січня 2025 року.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції про захист правлюдини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).
Таким чином, наявність договірних відносин між адвокатом Лівак І. М. та позивачем підтверджується договором про надання правової допомоги за № 42649746 від 01 серпня 2024 року, додатковою угодою за № 1304834352831 від 17 листопада 2025 року до Договору №42649746 від 01 січня 2025 року, детальним описом робіт (наданих) послуг, виконаних адвокатом Лівак І. М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи, суд бере до уваги обставини справи, те, що позов задоволено частково, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, а також, враховує принцип розумності та справедливості.
Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за надання правничої допомоги в розмірі 1 781,23 грн (3 161,27 * 6 000,00 : 10 648,63), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 546, 549, 598, 610, 625, 1046-1054 ЦК України, та керуючись ст. ст. 4, 13, 76-81, 89, 133 ч. 1, 141, 223, 247 ч. 2, 258, 259, 263-265, 280, 282-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту продукту «СТАРТ» № 1304834352831 від 17 лютого 2023 року у сумі 3 161 (три тисячі сто шістдесят одну),27 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 719 (сімсот дев`ятнадцять),14 грн та 1 781 (одну тисячу сімсот вісімдесят одну),23 грн витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30–денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», ЄДРПОУ: 42649746, адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, м. Бровари Київська область, 07406.
Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя       О. Я. Герчаківська