Справа № 143/392/26

ПОСТАНОВА
Іменем України

09.06.2026 року    м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Сич С. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

 
встановив:

До Погребищенського районного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 629597 від 01.04.2026 року та додані матеріали, в яких зазначено, що 01.04.2026 року о 16 год. 40 хв. по вул. Молодіжна, 47 в м.Погребище водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом LEXUS RX350, д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його та безпечно керувати ним, не дотрималася безпечної дистанції, у результаті чого допустила зіткнення із металевим стовпчиком при в`їзді в домогосподарство. Внаслідок цього автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, чим порушила вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху.
Дії  ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ст. 124 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнала та пояснила, що заїжджаючи до свого домоволодіння транспортним засобом LEXUS RX350, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснила зіткнення зі стовпчиком на воротах, внаслідок чого її транспортний засіб отримав механічні пошкодження, виклик на спецлінію здійснила з метою фіксування пошкоджень, оскільки даний транспортний засіб застрахований, шкода завдана лише її транспортному засобу.
Заслухавши учасника та дослідивши матеріали справи, суддя встановив наступне.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно із вимогами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
З огляду на наведене суддя звертає увагу на гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка за своєю структурою встановлює загальні принципи та постулати щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення. 
Вирішуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на розгляд даної справи, суд виходить з прецедентної практики ЄСПЛ, яка зводиться до того, що хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, однак по суті їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).
Зокрема, в даному випадку суддя враховує, що адміністративне стягнення у виді штрафу або позбавлення права керування транспортним засобом мають каральний і стримуючий характер.
Наведені обставини свідчать, що адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, може бути віднесене до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.
Одним із основоположних базисних засад кримінального судочинства є забезпечення доведеності вини особи поза розумним сумнівом на підставі встановлених відповідним державним органом фактичних обставин та наданих ним доказів на їх підтвердження.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинене і особа є винною у вчиненні цього правопорушення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим звинуваченням.
Відтак, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. 
Надаючи оцінку достатності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя виходить із наступного.
Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно із протоколом порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху спричинило пошкодження належного їй транспортного засобу. 
Натомість тлумачення наведеної вище норми у взаємозв`яку із приписами ст. 9 КУпАП дає підстави для висновку, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення внаслідок порушення правил дорожнього руху пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що належать іншій особі, а не учаснику дорожнього руху, котрий притягується до адміністративної відповідальності. 
З огляду на викладене діяння ОСОБА_1 не містить ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Враховуючи, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведена, суддя вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 247, 276, 278, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення.

Суддя