Справа № 274/3681/24 Провадження № 2/0274/1052/24  РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Скаблюк Л.М.,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівської міської ради Житомирської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить визнати за ним право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтовано тим, що 22.08.1988 позивач, як наймач, разом з сім`єю дружиною ОСОБА_3 , 1968 р.н., та донькою ОСОБА_5 , 1988 р.н. отримав у постійне користування двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , на підставі ордеру № 187, видане КЕЧ Бердичівського району Прикарпатського воєнного округу. Квартира була видана позивачу, як військовому направленому для проходження служби в обмеженому контингент військ в ДР Афганістан. Квартира на даний час залишається неприватизованою.
Позивач був зареєстрований у вказаній квартирі з 14.09.1995 по 03.01.2004. У 2003 був переведений для проходження служби та виконання службових обов`язків до ВЧ НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 з перспективою отримати житло у м. Києві. У зв`язку зі зміною місця служби та необхідністю отримання прописки в м. Києві у ВЧ НОМЕР_1 позивач подав 29.12.2003 заяву та 03.01.2004 був виписаний (знятий з обліку) з квартири АДРЕСА_1 та зареєстрований 13.02.2004 за адресою: АДРЕСА_2 (ВЧ НОМЕР_1 ). Позивача було постановлено на квартирний облік. 
У квартирі АДРЕСА_1 проживали колишня дружина позивача та його донька, позивач стверджує, що у вихідні та святкові дні постійно приїжджає додому, тобто користується даною квартирою. У 2005-2006, після розірвання шлюбу, колишня дружина ОСОБА_3 та донька ОСОБА_6 вибули з квартири, місце проживання їх невідоме, стосунки з ними не підтримує. 
З 1988 по даний час позивач безперервно проживає у квартирі АДРЕСА_1 . 29.08.2008 він був звільнений з військової служби у запас (за станом здоров`я), однак не знявся з реєстрації місця проживання, так як перебував та перебуває на квартирному обліку у ВЧ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) з 09.07.2003. Іншого житла у позивача немає. З 1988 особові рахунки за користування комунальними послугами відкриті на позивача, які він сплачує, заборгованість відсутня.
04.02.2021 позивач звернувся до відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Бердичівської міської ради щодо зняття з реєстрації у м. Києві та реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , однак йому було відмовлено у знятті з реєстрації та відмовлено у реєстрації місця проживання. 
Також 11.09.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання ним згоди як власником житла на реєстрацію його місця проживання, однак йому також було відмовлено.
Ураховуючи, що позивач постійно проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , сплачує комунальні послуги, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є ветераном війни, просить задовольнити позовні вимоги про визнання права користування квартирою та в подальшому зареєструвати своє місце проживання у ній.
Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом.

ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 30.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.
21.05.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача проти задоволення позову заперечує з наступних підстав. Позивач просить визнати за ним право користування на неприватизовану квартиру, яке ним було втрачено у зв`язку із зняттям 03.01.2004 з реєстрації місця проживання. Відповідно до матеріалів справи позивач зареєстрований в АДРЕСА_2 та перебуває на квартирному обліку при ВЧ НОМЕР_1 , у зв`язку з чим, позивач на обліку, як потребуючого поліпшення житлових умов у виконавчому комітеті Бердичівської міської ради не перебуває, а тому ордер на вселення не видавався. Позивачу було відмовлено у наданні дозволу на реєстрацію у кв. АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю законних підстав. Крім того, за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання в іншому жилому приміщенні. З долучених позивачем акту ОСББ "Зоряний-6-БМ" від 25.04.2023 та квитанції про сплату комунальних послуг убачається, що позивач не користувається житлово-комунальними послугами, а тому не дає достатніх підстав вважати, що позивач постійно проживає у вказаній квартирі. 
Ухвалою суду від 03.06.2024 закрито проведення підготовчого засідання, призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач та його представник вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити з підстав у ній наведених. Представник позивача додатково наголошувала на тому, що іншого шляху зареєструвати свої місце проживання у вказаному житлі немає.
Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, наполягала на тому, що позивач втратив право користування, оскільки перебуває на квартирному обліку у м. Києві. Термін дії ордеру на вселення закінчився. 
Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України.

ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню
За змістом ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із частиною четвертою статті 9 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до вимог ст. 58 Житлового кодексу Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.
Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача (власника), їх діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Права члена сім`ї має також і особа, яка перестала бути членом сім`ї наймача, але продовжує проживати в займаному ним житловому приміщенні. Членом сім`ї наймача може бути визнано особу, яка постійно проживає з наймачем та веде з ним спільне господарство.
Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщеннях між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Відповідно до ст. 107 ЖК України наймач жилого приміщення за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму.
У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
За змістом ст. 65 ЖК України за особою не може бути визнано право користування житловим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання в іншому житловому приміщенні.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду
Судом встановлено, що відповідно до талону до ордеру № 187 від 22.08.1988, який виданий КЕЧ Бердичівського району Прикарпатського воєнного округу лейтенанту ОСОБА_1 та його сім`ї: дружині: ОСОБА_3 1968 р.н., дочці ОСОБА_5 1987 р.н. надано право на зайняття двох кімнат, площею 28,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .
29.12.2003 ОСОБА_1 звернувся до начальника КЕЧ Бердичівського району із заявою про надання дозволу на його виписку з квартири АДРЕСА_1 у зв`язку із зміною місця служби та необхідності отримання прописки в м. Києві, ВЧ НОМЕР_1 .
З 03.01.2004 був знятий із реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
З копії паспорта ОСОБА_1 також убачається, що із 13.02.2004 позивач зареєстрований у АДРЕСА_2 до 12.02.2009 та 12.09.2008 проведено його реєстрацію за вказаною адресою безстроково.
Відповідно до витягу із наказу Міністерства оборони України від 29.08.2008 за № 700, ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас (за станом здоров`я).
Відповідно до листа ВЧ НОМЕР_1 від 07.07.2020 за № 116/9/5/2302 ОСОБА_1 з 09.07.2003 перебуває на квартирному обліку у ВЧ НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , 04.08.2005 розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_2 .
Згідно з актом № 14 від 21.01.2011 МК ВЖРЕП № 3 ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані, але не проживають.
Відповідно до акта ОСББ "Зоряний-6-БМ" № 17 від 04.04.2017 ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані, але не проживають.
Згідно з актом № 150 від 02.10.2008 МКВЖРЕП № 3 02.10.2008 була обстежена квартира АДРЕСА_1 . Під час обстеження встановлено наступне: на момент перевірки ОСОБА_1 , 1965 р.н. проживає по указаній адресі, але не прописаний.
Відповідно до акта ОСББ "Зоряний-6-БМ" б/н від 25.04.2023 ОСОБА_3 1968 р.н. та ОСОБА_7 1987 р.н. в квартирі АДРЕСА_4 не проживають, а ОСОБА_1 , 1965 р.н. за вищевказаною адресою проживає.
Відповідно до акта ОСББ "Зоряний-6-БМ" б/н від 12.09.2024 ОСОБА_3 1968 р.н. та ОСОБА_7 1987 р.н. в квартирі АДРЕСА_1 не проживають, а ОСОБА_1 , 1965 р.н. за вищевказаною адресою проживає.
Копіями платіжних інструкцій АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та квитанцій АТ "Ощадбанк" про оплату комунальних послуг, підтверджується, що ОСОБА_1 здійснював оплату комунальних послуги за адресою: АДРЕСА_3 у 2011, 2012, 2013, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , 2023 роках.
Листом виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 30.03.2023 за № С-405 представника позивача було повідомлено, що рішенням Бердичівської міської ради від 22.03.2007 № 199 "Про надання згоди на прийняття житлового фонду і об`єктів соціальної інфраструктури Міністерства оборони України в комунальну власність міської території громади " було передано до комунальної власності об`єкти інфраструктури в тому числі і житловий будинок АДРЕСА_5 . Рішень виконавчого комітету Бердичівської міської ради щодо включення квартири АДРЕСА_1 до числа службової не приймалося. Управителем даного житлового будинку є МК ВЖРЕП № 7.
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.09.2022 за № 274/6224/21 у задоволені позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про визнання відмови у знятті із реєстрації та реєстрації місця проживання протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Листом виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 23.02.2024 за № Й-1360 позивача було повідомлено, що його звернення щодо надання згоди на реєстрацію в двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , було розглянуто на засіданні житлової комісії 21.02.2024. Комісія ознайомилася з документами і прийняла рішення, про відсутність законних підстав для надання йому дозволу на реєстрацію в квартирі АДРЕСА_1 . 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що з 88-89 року вони з позивачем сусіди. Відомо, що до 2005-2006 разом з позивачем проживала дружина та дочка, потім розвелися. У даній квартирі позивач ОСОБА_9 залишився проживати і далі, але часто бував у довгострокових відряджаннях. Зараз нього є дружина та двоє дітей. Дружину рідко бачила. Періодично по сьогоднішній час бачить позивача. За оплату комунальних послуг з утримання будинку ОСОБА_9 у боржниках не був. 
Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він сусід позивача, вони служили в одній частині та разом отримували квартири. Постійно проживає у квартирі, десь з 2005 не проживає з першою дружиною, дружина виїхала. Проживає в квартирі сім`я позивача. 
Свідок ОСОБА_11 пояснив, що знає ОСОБА_9 більше десяти років, першу його дружину не знає, відомо про другу дружину і дітей. Періодично робив ремонти йому за адресою АДРЕСА_3 , міняв сантехніку.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наступне.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ордер №187 видано позивачу та членам його сім`ї 22.08.1988. У ордері вказано, що він дійсний протягом 10 днів.
Оскільки ордер є підставою для вселення особи та вказаних в ньому членів сім`ї особи в житлове приміщення, то вказане вище дає підстави для висновку, що позивачем своєчасно реалізовано (пред`явлено) ордер,з метою вселення в спірно квартиру за адресою АДРЕСА_3 .
Проте, із 03.01.2004 позивач був знятий з реєстрації у цій квартирі та 13.02.2004 по сьогоднішній час прописаний у м. Києві, перебуває на там квартирному обліку, до 29.08.2008 працював у м. Києві. 
За наведених обставин, судом встановлено, що позивач ще у 2004 втратив право користування квартирою, а у суду відсутні правові підстави вважати, що у позивача виникло право на користування спірним житлом.
Оскільки матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження того, що позивач на відповідній правовій підставі постійно проживав у спірній квартирі при цьому судом встановлено, що позивач зберігає за собою право користування іншим житловим приміщенням АДРЕСА_2 , а тому, з підстав заявлених позивачем, позов задоволенню не підлягає.
V. Розподіл судових витрат
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати зі сплати судового збору стягненню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Бердичівської міської ради Житомирської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права користування квартирою - відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_12 .
Відповідач: Бердичівська міська рада Житомирської області, адреса: пл Центральна, 1, м. Бердичів, Житомирська область, 13300, ЄДРПОУ 04053602.
Треті особи: ОСОБА_3 , 1968 р.н., адреса проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП відомості відсутні.
ОСОБА_4 , 1987 р.н., адреса проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП відомості відсутні.

Повний текст рішення виготовлено 28.10.2024.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА