ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/617/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Шатернікова М.І. 
при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" (63401, Харківська обл., Чугуївський р-н, селище Вирішальний, вул. Степова(пн), 12; ідент. код 41565278)
до Фізичної особи-підприємця Фіалки Вікторії Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) 
про стягнення 730106,46 грн  

за участю представників:
позивача – не з`явився
відповідача – не з`явився 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Фіалки Вікторії Володимирівни (відповідач) про стягнення заборгованості за Договір поставки № 85 від 24.09.2025 у загальній сумі 730106,46 грн, з яких: 654 621,25 грн заборгованість за договором, 50 628,87 грн пені, 7 380,70 грн інфляційних втрат, 17 475,64 грн - 10 % річних, нарахованих в порядку п. 8.3. договору. Крім того, позивач просить покласти судові витрати на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки № 85 від 24.09.2025 в частині оплати отриманого товару у повному обсязі.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.03.2026 прийнято позовну заяву ТОВ "Мега Корм" до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/617/26, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Проведення підготовчого засідання було призначено на "19" березня 2026 р. о 13:30.
У строк визначений судом для подання відзиву на позов, заяв чи клопотань, пов`язаних з розглядом справи, жодних документів від відповідача не надходило.
Відповідач у підготовче засідання 19.03.2026 свого повноважного представника не направив, відзив на позов не надав, про день, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином в порядку приписів ст.ст. 120, 242 ГПК України за адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
У підготовчому засіданні 19.03.2026 у справі постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу підготовчого засідання, про відкладення підготовчого засідання в порядку п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на "16" квітня 2026 р. о 12:00 год.
У підготовче засідання 02.02.2021 р. сторони явку своїх повноважних представників не забезпечили.
Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 16.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/617/26 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 14.05.2026 року о 14:30.
У наданій на адресу суду заяві про відмову від позову (вх. 11449 від 12.05.2026 р.) позивач просив суд визнати поважними причини пропуску ТОВ "МЕГА КОРМ" строку на подання доказів та поновити строк для подання доказів по справі, а саме: копії банківської виписки від 16.04.2026 р.; долучити до матеріалів справи копію банківської виписки від 16.04.2026 р.; закрити провадження у справі №922/617/26 в частині стягнення основної заборгованості в сумі 21 699,00 грн в зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог відповідачем після пред`явлення позову та відповідно відмовою позивача від вимог в цій частині, розглянути справу без участі представника позивача.
Надані документи прийняті судом та долучені до матеріалів справи.
Представники сторін у судове засідання 14.05.20216 не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Зокрема, ч. 5 статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.
За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.
Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 02.03.2026, як і ухвали-повідомлення по цій справі, були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте були повернуті до суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".
Частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За таких підстав, враховуючи те, що ухвали суду у даній справі направлялись відповідачу на адресу зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи та про дату, час та місце проведення судового засідання, проте не виявив бажання бути присутнім у судовому засіданні, та його неявка не перешкоджає розгляду справи в порядку ч. 1 ст. 202 ГПК України. При цьому, неотримання адресатом кореспонденції від судового органу є суб`єктивною поведінкою здійснення стороною своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала відповідачу подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.
Таким чином, оскільки судом вчинені всі необхідні визначені процесуальним законом вимоги щодо повідомлення сторін, суд визнає, що відповідач був належним чином повідомлені про факт відкриття провадження у даній справі, як того вимагають приписи ст.ст. 120, 242 ГПК України, однак не скористались своїм правом на надання відзиву на позов. А відтак, суд вирішує справу в порядку ч. 9 ст. 165 ГП України за наявними в ній матеріалами. При цьому суд, керуючись ч. 1 ст. 202 ГПК України, визнає, що неявка відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
20.09.2023 між та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОЛІСЬКИЙ БРОЙЛЕР" (покупець/відповідач) укладено договір поставки №42 (а.с.21-23), відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця добавки білково-мінерально-вітамінні комбукорми (насипом або фасовані в мішки), премікси, інший товар за погодженням сторін , а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, передбачених цим договором (п.1.1. договору).
24 вересня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕГА КОРМ" (постачальник/позивач) та ФОП Фіалкою Вікторією Володимирівною (покупець/відповідач) укладено Договір поставки № 85, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця добавки білково – мінерально-вітамінні, комбікорми (насипом або фасовані в мішки), премікси, інший товар за погодженням сторін (далі Товар), а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених цим договором. 
Найменування товару, його кількість, ціна товару за одиницю і по позиціях вказуються у видаткових накладних постачальника на товар (п.1.2. договору).
Згідно з п.3.1. договору поставка товару здійснюється партіями протягом усього строку дії цього договору.
Відповідно до п.5.1, п.5.2 договору поставки, оплата товару покупцем здійснюється в порядку 100% оплати вартості даної партії товару (відповідно до видаткової накладної) протягом 21 календарних днів з дати поставки конкретної партії товару. Датою поставки конкретної партії товару є дата видаткової накладної Постачальника. Постачальник має право без додаткового погодження з Покупцем, грошові кошти, які сплачує Покупець відповідно до умов цього договору, зараховувати в наступному порядку, незалежно від призначення платежу:- в першу чергу - прострочені платежі (основного боргу); в другу чергу - поточні платежі.
Відповідно до пунктів 8.1, 8.3 Договору поставки у разі невиконання, неповного або неналежного виконання cвoїx зобов`язань за цим договором, винна сторона відшкодовує контрагентові прями збитки, а також виконує інші санкції, передбачені цим договором. У разі прострочення здійснення плати за партію товарів, що поставляється, Покупець сплачує Постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої у момент нарахування пені, від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення, а також 10% річних від простроченої до оплати суми.
На виконання умов Договору поставки, за період з 26.09.2025 по 20.11.2025 Позивачем було поставлено, а Відповідачем отримано Товар на загальну суму 1 705 082,25 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними, які підписані уповноваженими особами та скріплені печатками сторін: №3777 від 26.09.2025 р. на суму 101 775,00 грн., №3976 від 03.10.2025 р. на суму 99 739,50 грн., №4048 від 10.10.2025 р. на суму 235 440,00 грн., №4134 від 20.10.2025 р. на суму 232 006,50 грн., №4229 від 24.10.2025 р. на суму 117 600,00 грн., №4230 від 24.10.2025 р. на суму 234 720,00 грн., №4348 від 29.10.2025 р. на суму 117 849,00 грн., №4531 від 03.11.2025 р. на суму 221 580,00 грн., №4537 від 03.11.2025 р. на суму 221 580,00 грн., №4679 від 14.11.2025 р. на суму 48 932,25 грн., №4741 від 20.11.2025 р. на суму 73 860,00 грн. Перевезення товару підтверджується наступними товарно-транспортними накладними: №Р3777 від 26.09.2025 р., №Р3976 від 03.10.2025 р., №Р4048 від 10.10.2025 р., №Р4134 від 20.10.2025 р., №Р4229 від 24.10.2025 р., №4230 від 24.10.2025 р., №Р4348 від 29.10.2025 р., №Р4531 від 03.11.2025 р., №Р4537 від 03.11.2025 р., №Р4679 від 14.11.2025 р., №4741 від 20.11.2025 р. (а.с.9-19).
Товар був прийнятий Відповідачем без зауважень, претензій щодо якості або кількості поставленого товару на адресу Позивача не надходило. 
Однак, в порушення п.5.1 Договору поставки, Відповідачем своєчасно не сплачена вартість отриманого товару в повному обсязі. 
Так, станом на день звернення з цим позовом до суду, відповідачем частково була здійснена оплата за поставлений йому товар в сумі 1 050 461,00 грн, решта заборгованості в сумі 654 621,25 грн відповідачем не сплачена. 
29.01.2026 р. на адресу Відповідача Позивачем було направлено претензію про необхідність погашення заборгованості за Договором поставки №85 від 24.09.2025 року протягом 7 календарних днів з моменту отримання претензії (а.с.20-22).
Відповідач залишив вказану претензію без належного реагування.
Обставини щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № 85 від 24.09.2025 в сумі 654621,25 грн стали підставами для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.
Крім того, в зв`язку з простроченням відповідачем своїх зобов`язань за період з 15.11.2025 року по 17.02.2026 (включно), позивачем також нараховано до стягнення з відповідача (з урахуванням здійсненої відповідачам часткової оплати основного богу) пеню у розмірі 50628,87 грн, 10% річних у розмірі 17475,64 грн, інфляційні втрати у розмірі 7380,70 грн.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Факт отримання за період з 26.09.2025 по 20.11.2025 від позивача за спірним договором товару за загальну суму 1 705 082,25 грн не заперечується відповідачем.
За загальним правилом, згідно із приписами ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Сторонами у договорі поставки визначений наступний порядок розрахунків за договором: оплата товару покупцем здійснюється в порядку 100% оплати вартості даної партії товару (відповідно до видаткової накладної) протягом 21 календарних днів з дати поставки конкретної партії товару (п. 5.1. договору).
Таким чином, сторонами момент виконання зобов`язання в частині оплати за отриманий товар пов`язано з відтермінуванням строку оплати на 10 банківських днів.
Позивачем надані до матеріалів справи докази передачі товару у кількості обумовленій у договорі та докази приймання цього товару покупцем без зауважень. Вказані обставини не спростовані відповідачем.
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
За таких підстав, керуючись ч. 1 ст. 530 ЦК України, та враховуючи обумовлені сторонами у договорі умови щодо порядку здійснення оплати за поставлений товар, суд погоджується з твердженнями позивача, що строк належного виконання грошового зобов`язання зі сторони покупця сплив.
натомість, відповідачем оплата за поставлений йому товар була здійснена частково в сумі 1 050 461,00 грн.
Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, враховуючи вищевикладене, не надання відповідачем доказів здійснення своєчасної оплати поставленого товару або обґрунтованих заперечень проти вимог позивача, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого ТОВ "Мега Корм" за договором поставки № 85 від 24 вересня 2025 року товар на суму 654 621,25 грн починаючи з 15.11.2025 р за партію товару поставлену 24.10.2025 на суму 234720,00 грн..
За приписами статей 13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Матеріали справи містять докази виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором щодо своєчасної поставки відповідачу товару, прийнятого без зауважень та не містять доказів в підтвердження своєчасної оплати відповідачем заборгованості за поставлений товар, що є предметом позову, при цьому учасниками справи не зазначено про існування таких доказів станом на час звернення позивачем до суду за захистом своїх прав.
В той же час, суд приймає до уваги ту обставину, що в ході розгляду справи відповідачем було погашено частину основного боргу в загальній сумі 21 699,00 грн, а саме: 26.02.2026 р. сплачено 10 820,00 грн, 27.02.2026 р. сплачено 7 849,00 грн, 04.03.2026 р. сплачено 3 000,00 грн.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;
Відтак, враховуючи факт часткового погашення відповідачем основної заборгованості за спірним договором у розмірі 21 699,00 грн, що не спростовано відповідачем, провадження у справі в частині стягнення з відповідача зазначеної суми основної заборгованості підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю предмета спору та відмовою позивача від позовних вимог в цій частині.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду належних доказів виконання домовленості або вмотивованих заперечень проти неї, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, вимоги позивача в сумі основного боргу у розмірі 632952,25 грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В частині заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача, у зв`язку із неналежним виконанням останнім зобов`язань щодо своєчасної оплати отриманого товару, пені, 10% річних та інфляційних збитків, нарахованих за період прострочення з 15.11.2025 р. по 17.02.2026 р., суд визнає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема, є господарські санкції.
У розумінні частин 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.
Умовами договору поставки №85 від 24.09.2025 року, а саме в п. 8.3. сторони дійшли згоди про те, що У разі прострочення здійснення плати за партію товарів, що поставляється, Покупець сплачує Постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої у момент нарахування пені, від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення, а також 10% річних від простроченої до оплати суми
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Суд, перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені за період прострочення з 15.11.2025 по 12.02.2026 р. з урахуванням встановлених судом дат настання строку виконання зобов`язання з урахуванням здійсненої оплати частини боргу, судом визнано, що позивачем правомірно заявлено до стягнення з посиланням на п. 8.3 договору, пеню у розмірі 50628,87 грн, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, позивачем за порушення строків проведення розрахунків за поставлений товар, на підставі ст. 625 ЦК України, нараховано 17 475,64 грн 10% річних та 7380,70 грн інфляційних втрат.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як унормовано приписами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок річних та інфляційних витрат (а.с.23), суд приходить до висновку, що розрахунок зроблено вірно, тому позовні вимоги про 17 475,64 грн 10% річних та 7380,70 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно ст. 13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідач доказів сплати заборгованості не надав, доводів позивача не спростував.
Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача, який своїми діями спонукав позивача звернутись з позовом до суду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, ч.1, 3 ст. 202, 231, 233, 236-241, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Фіалки Вікторії Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" (63401, Харківська обл., Чугуївський р-н, селище Вирішальний, вул. Степова(пн), 12; ідент. код 41565278) 632952,25 грн основного боргу, 7 380,70 грн інфляційних нарахувань, 17475,64 грн 10% річних, 50628,87 грн пені та 8761,28 грн судового збору сплаченого при подачі позову.

3. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

4. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача 21699,00 грн основного боргу провадження у справі закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "25" травня 2026 р. 

Суддя		М.І. Шатерніков