ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/4701/25	

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", м. Дніпро 
до Комунального підприємства "Факел" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, с. Царичанка, Дніпропетровська область 
про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 62 864,36 грн., інфляційної складової у розмірі 2 219,74 грн., пені у розмірі 7 431,86 грн., 3% річних у розмірі 730,46 грн. 

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Факел" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 62 864,36 грн., інфляційної складової у розмірі 2219,74 грн., пені у розмірі 7 431,86 грн., 3% річних у розмірі 730,46 грн.
Ухвалою суду від 27.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/4701/25 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
Позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (надалі – оператор ГРМ) та Комунальним підприємством "Факел" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області (надалі - споживач) було укладено договір розподілу природного газу від 04.10.2023 № 9420WF7FMCT016 (надалі - договір) шляхом підписання споживачем заяви приєднання до умов типового договору розподілу природного газу.
Пунктом 2.1 договору передбачено, що за цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (надалі - товар).
Згідно з п. 6.1 договору, оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Позивач зазначив, що виконав умови договору, за період з листопада 2024 року по липень 2025 року надав відповідачу послуги з розподілу природного газу на суму 62 864,36 грн., що підтверджується актами про надані послуги № 25091 від 30.11.2024, № 27233 від 31.12.2024, №28738 від 31.01.2025, № 30217 від 28.02.2025, № 32135 від 31.03.2025, № 33704 від 30.04.2025, № 35760 від 31.05.2025, № 37602 від 30.06.2025, № 39280 від 31.07.2025
Оператор ГРМ стверджує, що виставив споживачу відповідні рахунки на оплату наданих послуг.
Позивач вказав, що акти про надані послуги та рахунки на оплату направлялись оператором ГРМ на адресу споживача засобами поштового зв`язку разом із супровідними листами, що підтверджується відповідними поштовими чеками, списками згрупованих поштових відправлень та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, долученими позивачем до матеріалів позову.
Пунктом 6.6 договору визначено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та за урахуванням раніше перерахованих коштів.
Позивач наполягає на тому, що, з урахуванням п. 6.6 договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати наданих послуг є таким, що настав.
Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив надані послуги у встановлені строки.
За таких обставин, за розрахунком позивача, у Комунального підприємства "Факел" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" у розмірі 62 864,36 грн.
За порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання, позивач нарахував відповідачу до сплати інфляційну складову у розмірі 2 219,74 грн., пеню у розмірі 7 431,86 грн. та 3% річних у розмірі 730,46 грн. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.
Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ. 
Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення суми основної заборгованості за договором розподілу природного газу для споживача, що не є побутовим, укладеного шляхом підписання споживачем заяви - приєднання від 04.10.2023 №9420WF7FMCT016, у розмірі 62 864,36 грн., інфляційної складової у розмірі 2219,74 грн., пені у розмірі 7 431,86 грн., 3% річних у розмірі 730,46 грн.
Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи були надані позивачем послуги, на яку суму; в які строки і якому розмірі надані послуги мали бути оплачені), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи було оплачено відповідачем отримані послуги), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником. 

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. 
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (надалі – оператор ГРМ) та Комунальним підприємством "Факел" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області (надалі - споживач) було укладено договір розподілу природного газу від 04.10.2023 № 9420WF7FMCT016 (надалі - договір) шляхом підписання споживачем заяви приєднання до умов типового договору розподілу природного газу.
Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 12.1 договору, цей договір укладається на невизначений строк.
Пунктом 2.1 договору передбачено, що за цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (надалі - товар).
Згідно з п. 6.1 договору, оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. 
Позивач виконав умови договору, за період з листопада 2024 року по липень 2025 року надав відповідачу послуги з розподілу природного газу на суму 62 864,36 грн., що підтверджується актами про надані послуги № 25091 від 30.11.2024, № 27233 від 31.12.2024, № 28738 від 31.01.2025, № 30217 від 28.02.2025, № 32135 від 31.03.2025, № 33704 від 30.04.2025, № 35760 від 31.05.2025, № 37602 від 30.06.2025, № 39280 від 31.07.2025
Оператор ГРМ виставив споживачу відповідні рахунки на оплату наданих послуг.
Акти про надані послуги та рахунки на оплату направлялись оператором ГРМ на адресу споживача засобами поштового зв`язку разом із супровідними листами, що підтверджується відповідними поштовими чеками, списками згрупованих поштових відправлень та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, долученими позивачем до матеріалів позову.
Пунктом 6.6 договору визначено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та за урахуванням раніше перерахованих коштів.
З урахуванням п. 6.6 договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати послуг, наданих:
- у листопаді 2024 року настав 10.12.2024;
- у грудні 2024 року настав 10.01.2025;
- у січні 2025 року настав 10.02.2025;
- у лютому 2025 року настав 10.03.2025;
- у березні 2025 року настав 10.04.2025;
- у квітні 2025 року настав 10.05.2025;
- у травні 2025 року настав 10.06.2025;
- у червні 2025 року настав 10.07.2025;
- у липні 2025 року настав 10.08.2025.
При цьому, щодо визначення кінцевої дати оплати спожитої теплової енергії за кожен з розрахункових періодів слід зазначити про таке.
Відповідно до статті 530 цього Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
З наведеного слідує, що у статті 530 ЦК України охарактеризовані поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» і згідно з приписами її першої частини, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Це узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.
Разом з тим, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (частини перша, друга статті 251 ЦК України).
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).
Відтак, «строк» та «термін» це різні поняття, які не є тотожними.
За змістом статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Як унормовано у статті 254 ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина перша). До строку, що визначений півроком або кварталом року, застосовуються правила про строки, які визначені місяцями. При цьому відлік кварталів ведеться з початку року (частина друга). Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Строк, що визначений у півмісяця, дорівнює п`ятнадцяти дням. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця (частина третя). Строк, що визначений тижнями, спливає у відповідний день останнього тижня строку (частина четверта). Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (частина п`ята цієї статті).
З аналізу змісту цієї статті вбачається, що її частини перша - четверта регулюють закінчення строку, який визначений роками, півроком або кварталом року, місяцями, у півмісяця та тижнями, і лише у випадку, коли останній день строку, закінчення якого визначено частинами першою - четвертою цієї статті, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку, згідно з частиною п`ятою цієї статті, є перший за ним робочий день.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 вересня 2025 року у cправі № 927/1431/23.
У даному випадку, за умовами спірного договору був визначений саме термін виконання відповідачем зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії, оскільки відповідна оплата мала бути здійснена ним до певного числа місяця наступного за розрахунковим.
За таких обставин, приписи частини п`яту статті 254 ЦК України не застосовувались судом під час визначення кінцевої дати оплати спожитої теплової енергії за кожен з розрахункових періодів.
Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив надані послуги у встановлені строки.
За таких обставин, у Комунального підприємства "Факел" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" у розмірі 62 864,36 грн.
А отже, вимоги позивача про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 62 864,36 грн. є обґрунтованими.
Також, згідно з п. 8.2. договору, у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором.
Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
На підставі пункту 8.2. договору позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за загальний період з 11.12.2024 по 20.08.2025 у розмірі 7 431,86 грн.
Перевіривши розрахунок, доданий до позову, суд встановив, що позивачем при здійсненні нарахування пені не було враховано вимоги ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (чинної станом на момент виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання у цій справі), відповідно до яких нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Так, зобов`язання з оплати наданих послуг за договором мало бути виконане споживачем до 10 числа місяця, наступного за звітним.
Згідно з ч. 3 ст. 254 Цивільного кодексу України, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.
Отже, строк нарахування пені за зобов`язанням, що має бути виконане 10 числа місяця, припиняється через шість місяців 10 числа шостого місяця.
За розрахунком суду: 
- пеня на суму боргу 12 235,50 грн. за період з 11.12.2024 по 10.06.2025 становить 1 803,63 грн.;
- пеня на суму боргу 5 704,54 грн. за період з 13.01.2025 по 10.07.2025 становить 847,55 грн.;
- пеня на суму боргу 6 417,76 грн. за період з 11.02.2025 по 10.08.2025 становить 978,14 грн.;
- пеня на суму боргу 6 417,76 грн. за період з 11.03.2025 по 20.08.2025 становить 888,46 грн.;
- пеня на суму боргу 6 417,76 грн. за період з 11.04.2025 по 20.08.2025 становить 719,49 грн.;
- пеня на суму боргу 6 417,76 грн. за період з 13.05.2025 по 20.08.2025 становить 545,07 грн.;
- пеня на суму боргу 6 417,76 грн. за період з 11.06.2025 по 20.08.2025 становить 387 грн.;
- пеня на суму боргу 6 417,76 грн. за період з 11.07.2025 по 20.08.2025 становить 223,48 грн.;
- пеня на суму боргу 6 417,76 грн. за період з 12.08.2025 по 20.08.2025 становить 49,06 грн.
Всього: 6 441,88 грн.
А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є обґрунтованими у розмірі 6441,88 грн.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 730,46 грн. за загальний період з 11.12.2024 по 20.08.2025 та інфляційну складову у розмірі 2 219,74 грн. за загальний період з грудня 2024 року по липень 2025 року.
Розрахунки 3% річних та інфляційної складової, надані позивачем, зроблені правильно та відповідають вимогам чинного законодавства. 
За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційної складової у розмірі 2219,74 грн. та 3% річних у розмірі 730,46 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.
Обставини, на які посилається позивач, доводяться Типовим договором (том 1 а.с. 16 - 21), заявою - приєднанням від 04.10.2023 № 9420WF7FMCT016 (том 1 а.с. 22), інформаційним листом (том 1 а.с. 23), додатками до Типового договору (том 1 а.с. 24 - 27), листом № 43 від 09.10.2023 (том 1 а.с. 28), актом приймання - передачі № 21452 від 30.09.2024 (том 1 а.с. 29), заявами споживача (том 1 а.с. 30 - 31), додатковими угодами до договору (том 1 а.с. 32 - 34), актами приймання - передачі разом з доказами направлення (том 1 а.с. 35 - 52), рахунками на оплату разом з доказами направлення (том 1 а.с. 53 - 72), вимогами разом з доказами направлення (том 1 а.с. 73 - 91), актами звірки взаємних розрахунків разом з доказами направлення (том 1 а.с. 92 - 106).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ. 
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині суми основної заборгованості у розмірі 62 864,36 грн., інфляційної складової у розмірі 2219,74 грн., пені у розмірі 6 441,88 грн. та 3% річних у розмірі 730,46 грн.
У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 989,98 грн. слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача зі сплати судового збору слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з Комунального підприємства "Факел" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області (місцезнаходження: вул. Центральна, буд. 126А, с. Царичанка, Дніпропетровська область, 51000 ідентифікаційний код: 32547562) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1; ідентифікаційний код: 44907200) в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2; ідентифікаційний код: 45261177) суму основної заборгованості у розмірі 62 864,36 грн., інфляційну складову у розмірі 2 219,74 грн., пеню у розмірі 6 441,88 грн., 3% річних у розмірі 730,46 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 389,66 грн.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 989,98 грн.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений та підписаний 12.05.2026.

Суддя М.О. Ніколенко