ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2026 року м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю захисника Завойка Д.І. (в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу захисника Завойка Д.І. на постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 травня 2026 року, 

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 травня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 204-1, ч. 2 ст. 185-10 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 8500 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Відповідно до постанови, 07 березня 2026 року о 01 год. 30 хв. на відстані 2000 метрів до лінії державного кордону України на напрямку 746 прикордонного знаку, в межах прикордонної смуги, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на ок.н.п. Красноїльськ (територія Красноїльської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області) було затримано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , які вчинили спробу незаконного перетинання Державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон України в складі групи осіб. 
Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги cт.cт. 9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777 –XII, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.
Крім того, 07.03.2026 року о 01 год. 30 хв. на відстані 2000 метрів до лінії державного кордону України на напрямку 746 прикордонного знаку, в межах прикордонної смуги, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на ок.н.п. Красноїльськ (територія Красноїльської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області) було затримано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , які вчинили злісну непокору законній вимозі в/сл. ДПСУ в складі групи осіб,а саме в/сл. неодноразово наголосили особам надати можливість наряду провести поверхневу перевірку, на що громадяни в зухвалій та агресивній формі відмовилися. 
Провадження№33/822/254/26 Головуючий у І інстанції: Пташник А.М.
Категорія:ч.2 ст.204-1, ч. 2 ст. 185-10 КУпАП Доповідач: Дембіцька О.О.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги абз.2 ст.23 ЗУ «Про Державну прикордонну службу», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачено ч.2 ст. 185-10 КУпАП.
На судове рішення захисник Завойко Д.І. подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.
Звертає увагу, що факт знаходження на відстані 2000 метрів від лінії державного кордону не є порушенням безпосередньо правил перетину кордону, оскільки відповідно до п. 1 Постанови КМУ від 27.07.1998 року «Про прикордонний режим», прикордонна смуга складає ділянку завширшки 5 км від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим. ОСОБА_1 07.03.2026 року перебував в прикордонній смузі,а тому за його дії передбачена відповідальність ст.202 КУпАП.
Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, мотивуючи тим, що постанова була винесена без участі ОСОБА_1 та його захисника, а повний текст постанови був оприлюднений в ЄДРСР 01.06.2026 року, тому вважає, що строк пропущений з поважних причин.
Постанову суду в частині визнання ОСОБА_1 винуватим за ч.2 ст.185-10 КУпАП апелянт не оскаржував.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, до суду не з`явився, клопотань про відкладення не подавав,захисник вважав,що розгляд справи можливо здійснювати без участі  ОСОБА_1 .  За таких обставин відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.
Заслухавши доводи захисника Завойка Д.І., який підтримав апеляційну скаргу, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційним судом встановлено, що постанова винесена 22.05.2026 року (а.с.35). Розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 та його захисника. 
Доводи апелянта про те, що він дізнався про судове рішення після його оприлюднення в ЄДРСР 01.06.2026 року, матеріалами справи не спростовуються
Апеляційна скарга подана через систему «Електронний суд» 03.06.2026 року (а.с.37). 
Отже, строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений із поважних причин, а тому його слід поновити.
Висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП апелянтом не оспорюються, а тому апеляційний суд не наводить у постанові доводів на підтвердження таких висновків.
Оцінюючи доводи про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, апеляційний суд вважає, що районний суд повно і об`єктивно дослідив наявні у справі докази, а постанова суду в цій частині відповідає вимогам закону.
Диспозиція ч.2 ст.204-1 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, якщо такі дії були вчинені групою осіб.
Порядок перетинання державного кордону України врегульовано Законом України «Про державний кордон України».
Так, ч.ч.1,2 ст.9 цього Закону передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. 
Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Крім того, ч. 3 ст.9 вказаного Закону визначено, що пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна
Згідно ч.1 ст.12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Згідно постанови, суд визнав ОСОБА_1 винуватим у спробі незаконного перетину державного кордону України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України у групі з іншими особами.
Такі висновки підтверджуються наявними у справі доказами,зокрема,протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 07.03.2026 року за ст.204-1 ч.2 КУпАП,який відповідає вимогам ст.256 КУпАП(а.с.3)
Відповідно до протоколу про адміністративне затримання від 07.03.2026 року ОСОБА_1 був затриманий за вчинення злісної непокори законному розпорядженню військовослужбовців ДПС України та за спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон України в складі групи осіб.
Жодних зауважень щодо підстав затримання ОСОБА_1 у протоколі не вказував (а.с.4). 
З протоколу огляду від 07.03.2026 року вбачається, що під час особистого огляду ОСОБА_1 речей і документів у нього не виявлено (а.с.5).
До справи долучений як доказ диск із відеозаписом, на якому зафіксовано пояснення ОСОБА_1 щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 9).
Згідно відео, ОСОБА_1 пояснив,що спільно з іншими особами,вказаними у процесуальних документах, мав намір незаконно перетнути державний кордон України з Румунією поза встановленими пунктами пропуску через лісосмугу за сприяння провідника.
При цьому ОСОБА_1 детально описав дії, які вчиняв з метою реалізації такого наміру, повідомив про осіб, які надавали йому допомогу у незаконному перетині кордону за кошти і вказував їх суму,повідомив маршрут свого пересування до місця затримання.
Також ОСОБА_1 пояснив, що мав намір незаконно перетнути державний кордон України з метою подальшого працевлаштування та возз`єднання із сім`єю. Вину у скоєнні правопорушення визнав, розкаявся та запевнив, що надалі не вчинятиме подібних дій.
Суд враховує, що ОСОБА_1 , будучи мешканцем Запорізької області, у нічний час, близько 01 год. 30 хв., перебував у гірській місцевості Чернівецької області та рухався у напрямку державного кордону,від якого на незначній відстані (2000 м) був затриманий,що також вказує на умисел незаконно перетнути кордон та підтверджує його пояснення,зафіксовані на відео.
Отже, сукупність викладених вище доказів була достатньою для суду, щоб визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні в групі осіб адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.
Наведені апелянтом доводи не спростовують таких висновків.
Отже, судове рішення є обґрунтованим, а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-
П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 травня 2026 року.
Апеляційну скаргу захисника Завойка Д.І. залишити без задоволення, а постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 травня 2026 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького
апеляційного суду О.О. Дембіцька