Номер провадження 2/243/1509/2026
Номер справи 243/4061/26

РІШЕННЯ
І м е н е м У к р а ї н и

«15» травня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого - судді Хаустової Т.А.,
за участю секретаря судового засідання – Чернікової Ю.К.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 17 вересня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_2 було укладено Договір Кредитної лінії (Надійний) № 6759158 .
Згідно з п.п 2.1 Кредитного договору, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі – «Строк Кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту.
26 січня 2026 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 26/01/26, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників №1 від 26 січня 2026 року до Договору факторингу № 26/01/26 від 26 січня 2026 року (витяг з Реєстру боржників №1 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 29 061,75 грн., з яких: - 8 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; - 4 636,00 грн. – сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Кредитом; - 0,00 грн. – сума заборгованості за пенею; - 15 600,00 грн. – неустойка; - 825,75 грн. – комісія за надання Кредиту.
09 жовтня 2025 року між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_2 було укладено Договір Позики № 7824956.
Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі – «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Комісію та Проценти) від суми позики.
20 лютого 2026 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20022026/4, у відповідності до умов якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників №1 від 20 лютого 2026 року до Договору факторингу №20022026/4 від 20 лютого 2026 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 8 025,00 грн., з яких: - 2 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7,25 грн. – сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування; - 5 000,00 грн. – сума заборгованості за пенею; - 517,75 грн. – сума заборгованості за комісією.
Підсумовуючи, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 6759158 в розмірі 29 061,75 грн., з яких: - 8 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; - 4 636,00 грн. – сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Кредитом; - 0,00 грн. – сума заборгованості за пенею; - 15 600,00 грн. – неустойка; - 825,75 грн. – комісія за надання Кредиту; заборгованість за Договором позики № 7824956 в розмірі 8 025,00 грн., з яких: - 2 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7,25 грн. – сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування; - 5 000,00 грн. – сума заборгованості за пенею; - 517,75 грн. – сума заборгованості за комісією. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 37 086,75 грн.
Додатково позивач просить стягнути суму судових витрат 2662,40 грн. та витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 1664 грн.
07 травня 2026 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшов Відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Яресько Т.В., в якому зазначено, що сторона відповідача частково визнає позовні вимоги.
Додатково представник відповідача зазначає, що ОСОБА_2 є діючим військовослужбовцем та проходить військову службу з 25.02.2022 року по теперішній час. Зазначена обставина підтверджується: витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 25.02.2022 року № 46, відповідно до якого сержанта запасу ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, а також визнано таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою з 25.02.2022 року; довідкою військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 05.05.2026 року № 2225, відповідно до якої старший лейтенант ОСОБА_2 дійсно проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 25.02.2022 року по теперішній час; військовим квитком ОСОБА_2 ; посвідченням учасника бойових дій від 20.03.2023 року.
Отже, на момент укладення Кредитного договору від 17.09.2025 року та Договору позики від 09.10.2025 року, на момент нарахування спірних процентів, пені, неустойки та комісій, а також на момент звернення Позивача до суду, Відповідач мав статус військовослужбовця та проходив військову службу під час особливого періоду.
У зв`язку з цим на Відповідача поширюються гарантії, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема щодо ненарахування процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та пені.
На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач є військовослужбовцем, ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» не мали правових підстав нараховувати ОСОБА_2 проценти за користування кредитом, пеню та неустойку.
Як вбачається з Позовної заяви та розрахунків заборгованостей, до складу заборгованості, яку намагається стягнути Позивач, включено санкційні нарахування: 1. за Кредитним договором— неустойку у розмірі 15600,00 грн; 2. за Договором позики — пеню у розмірі 5000,00 грн. Звертаємо увагу, що Кредитний договір та Договір позики були укладені в 2025 році, тобто під час дії воєнного стану.
За своєю правовою природою заявлені до стягнення 15600,00 грн. неустойки та 5000,00 грн. пені є заходами цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, а не основним боргом чи платою за фактичне користування коштами. Відтак, такі суми не підлягають стягненню з Відповідача, оскільки їх нарахування та заявлення до стягнення суперечить прямій нормі п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.
Отже, вимоги Позивача в частині стягнення з Відповідача 15600,00 грн. неустойки за Кредитним договором та 5000,00 грн. пені за Договором позики є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки, окрім поширення на Відповідача як військовослужбовця спеціальної гарантії, передбаченої ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», нарахування та стягнення таких санкцій також прямо заборонено п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України на період дії воєнного стану.
Як вбачається з умов Кредитного договору та Договору Позики, на які посилається Позивач, ними було встановлено обов`язок сплати комісії: 1. пунктом 2.2.8. Кредитного договору встановлено комісію за надання кредиту 17.25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 1380,00 грн.); 2. пунктом 2.4. Договору позики встановлено комісію за надання позики 20,71% від суми наданої Суми Позики (що у грошовому виразі складає 517,75 грн.). Разом з тим, вимоги щодо стягнення комісії з Відповідача є безпідставними.
Умова пункту 2.2.8 Кредитного договору та умова пункту 2.4 Договору позики щодо обов`язку ОСОБА_2 сплатити комісію за видачу кредиту та позики є такими, що обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими Законом України «Про споживче кредитування», оскільки покладають на Відповідача обов`язок сплатити окремі платежі за дії, які фактично становлять виконання основного обов`язку кредитодавця/позикодавця — надання кредиту/позики. Надання кредиту/позики є основним обов`язком кредитодавця/позикодавця за кредитним договором/договорм позики, а тому не можуть розглядатися як окрема додаткова чи супутня послуга, за яку з позичальника може стягуватися самостійна плата у вигляді комісії. Отже, умова пункту 2.2.8 Кредитного договору та умова пункту 2.4 Договору позики щодо обов`язку Відповідача сплатити комісію за видачу кредиту/позики є нікчемними та не створюють для Відповідача обов`язку зі сплати таких комісій.
При визначенні реального розміру заборгованості за Кредитним договором необхідно врахувати платежі, здійснені Відповідачем, а також суми, зараховані кредитодавцем у рахунок виконання зобов`язання. Так, відповідно до розрахунку, доданого Позивачем, за Кредитним договором відображено такі платежі: 1. 16.10.2025 року — 504,00 грн; 2. 16.10.2025 року — 403,20 грн; 3. 16.10.2025 року — 1140,00 грн; 4. 16.10.2025 року — 322,56 грн; 5. 16.10.2025 року — 258,05 грн; 6. 16.10.2025 року — 206,44 грн; 7. 17.10.2025 року — 400,00 грн. Загальний розмір таких платежів за Кредитним договором становить 3234,25 грн.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування», у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: у першу чергу — прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти; у другу чергу — сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу — неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит. Водночас у цій справі проценти, пеня, неустойка та комісії не підлягають стягненню з Відповідача, а тому здійснені Відповідачем платежі та суми, зараховані кредитодавцем у рахунок виконання зобов`язання, мають бути враховані саме в рахунок погашення основної суми боргу за Кредитним договором.
Таким чином, реальний розмір основної заборгованості за Кредитним договором становить: 8000,00 грн. - 3234,25 грн. = 4765,75 грн. За Договором позики Відповідач визнає лише основну суму боргу у розмірі 2500,00 грн., оскільки проценти, пеня та комісія не підлягають стягненню з підстав, викладених у попередніх розділах цього відзиву. За таких обставин Відповідач визнає позовні вимоги виключно в частині повернення основної суми боргу з урахуванням здійснених платежів, а саме: 1. за Кредитним договором — 4 765,75 грн; 2. за Договором позики — 2 500,00 грн. Отже, реальний розмір заборгованості, який визнається Відповідачем, становить 7265,75 грн., з яких 4765,75 грн. — за Кредитним договором та 2500,00 грн. — за Договором позики.
Підсумовуючи, сторона відповідача просить частково задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача суму 7 265,75 грн. та додатково стягнути з позивача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10 000 грн.
11 травня 2026 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла Відповідь на Відзив від сторони позивача, в якій зазначено, що відповідач не подав суду докази того, що перед укладенням, при укладенні кредитного договору, або після його укладення він надавав кредитодавцю ці документи або взагалі будь-яким чином повідомляв про наявність своїх пільг стосовно сплати відсотків.» Тобто, в даній справі, Відповідач так само не надав підтвердження того, що він звертався з даними документами до Первісних кредиторів, а отже не маючи ніяких підтверджень, заборгованістю наявна, відсотки нараховані відповідно до умов кредитного договору.
Для припинення нарахування штрафних санкцій, пені, а також процентів за користування кредитом Відповідач зобов`язаний був звернутись Первісного кредитора, надати відповідні підтверджуючі документи для призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом і як наслідок отримати документ, що підтверджує призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом. Отже, на підставі вище викладеного встановлено, що нарахування Відповідачу відсотків здійснювалося Первісним кредитором на законних підставах, оскільки Відповідач не повідомив Первісного кредитора у відповідності до чинного законодавства про те, що він являється військовослужбовцем та, що на нього поширюється норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Сплати Відповідачем коштів у рахунок погашення кредитної заборгованості на рахунок Первісного кредитора, є беззаперечним підтвердженням укладення Кредитного договору, погодження з його умовами та отримання коштів. Внесення грошових коштів на рахунок Первісного кредитора є визнання Позичальником боргу, що, у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору та погодження всіх умов договору. Адже, без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення Позичальника може підтверджуватись як підписанням Кредитного договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо).
Звертаємо увагу, що заборгованість була нарахована не Позивачем, а Первісним кредитором за кожним укладеним договором та з моменту отримання права вимоги до Відповідача за Договором факторингу, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Отже, Позивачем відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення кредитної заборгованості, а отже позовна заява Позивача до Відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягає повному задоволенню.
Саме наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат.
ТОВ «ФК «ЄАПБ» не вбачає підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаною зі справою у розмірі 10 000,00 грн.
Підсумовуючи, сторона позивача просить повністю задовольнити позовні вимоги.
13 травня 2026 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшли Заперечення від сторони відповідача, в яких зазначено, що у відповіді на відзив Позивач зазначає, що Відповідач нібито не надав доказів того, що перед укладенням, під час укладення або після укладення кредитних договорів він повідомляв первісних кредиторів про наявність у нього статусу військовослужбовця та права на відповідні гарантії. Відповідач вважає такі доводи безпідставними, оскільки Позивач фактично намагається поставити застосування законодавчої гарантії військовослужбовця в залежність від факту попереднього повідомлення кредитора або наявності окремого рішення кредитора про «призупинення» нарахувань. Однак такий підхід не відповідає змісту ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Зазначена норма не містить застереження про те, що проценти, пеня чи штрафні санкції не нараховуються лише після попереднього звернення військовослужбовця до кредитора або лише після прийняття кредитором окремого рішення про застосування такої гарантії.
Право Відповідача на ненарахування процентів виникає не з моменту подання заяви до кредитора, а з факту наявності у нього статусу військовослужбовця та поширення на нього дії гарантії, передбаченої ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Як уже зазначалося у відзиві, ОСОБА_2 є діючим військовослужбовцем та проходить військову службу з 25.02.2022 року по теперішній час. Кредитний договір та Договір позики були укладені вже після того, як Відповідач був зарахований до списків особового складу військової частини та проходив військову службу. Таким чином, на момент укладення обох договорів, на момент нарахування процентів, пені, неустойки та комісій, а також на момент звернення Позивача до суду, на Відповідача поширювалися гарантії, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Після отримання відзиву та доданих до нього доказів Позивач був обізнаний про статус Відповідача як військовослужбовця, однак замість перерахунку заборгованості продовжує наполягати на стягненні процентів.
Отже, доводи Позивача про неможливість застосування до Відповідача ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є безпідставними.
У відповіді на відзив Позивач зазначає, що неустойка, пеня та комісії були передбачені умовами Кредитного договору та Договору позики, а тому, на думку Позивача, такі суми підлягають стягненню з Відповідача. Відповідач не заперечує, що договори містять відповідні положення. Водночас наявність таких умов у договорі не означає можливість їх застосування всупереч прямій нормі закону. Частина 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлює спеціальну гарантію для військовослужбовців, відповідно до якої штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом не нараховуються. Оскільки Відповідач є військовослужбовцем, а спірні правовідносини виникли під час дії воєнного стану та особливого періоду, договірні положення про нарахування неустойки, пені та процентів не можуть бути застосовані до нього. Посилання Позивача на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» самостійно не здійснювало додаткових нарахувань після набуття права вимоги, також не має правового значення. Позивач просить стягнути суму, сформовану первісними кредиторами, однак до нового кредитора могло перейти лише дійсне право вимоги, яке існувало у первісного кредитора на момент відступлення. Якщо первісний кредитор не мав права нараховувати військовослужбовцю проценти, пеню та неустойку, то відповідна вимога не могла бути передана Позивачу за договором факторингу.
Разом з тим, навіть незалежно від статусу Відповідача як військовослужбовця, вимоги Позивача про стягнення неустойки та пені є необґрунтованими також з огляду на положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
У відповіді на відзив Позивач заперечує проти відшкодування витрат Відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, постанови Верховного Суду та критерії реальності, необхідності й розумності таких витрат. Відповідач не заперечує, що витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтвердженими, фактичними, необхідними та співмірними зі складністю справи, обсягом наданих послуг і значенням справи для сторони. Проте, Позивач не навів конкретних обставин, які б свідчили про неспівмірність заявленої суми витрат у цій справі, не обґрунтував, який саме обсяг робіт є надмірним, які саме послуги не пов`язані з розглядом справи або чому розмір витрат у 10000,00 грн є нерозумним з урахуванням характеру спору.
Крім того, наведене Позивачем посилання на постанову Верховного Суду від 19.05.2021 року у справі № 206/1293/19 не підтверджує наявності підстав для відмови у відшкодуванні витрат Відповідача. Зазначений висновок стосується випадків зловживання стороною або її представником процесуальними правами чи виникнення спору внаслідок неправильних дій сторони. У цій справі Позивач не довів наявності таких обставин з боку Відповідача. Подання Відповідачем відзиву, доказів та заперечень є реалізацією права на захист, а не зловживанням процесуальними правами.
Підсумовуючи, просить прийняти Заперечення до розгляду.
30 квітня 2026 року Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було прийнято до розгляду дану позовну заяву з відкриттям провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи, 17 вересня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_2 було укладено Договір Кредитної лінії (Надійний) № 6759158.
Згідно з п.п 2.1 Кредитного договору, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі – «Строк Кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту.
Згідно з п.п. 10.1 Кредитного договору, підписанням цього Договору Відповідач підтверджує, що ознайомився на сайті Кредитодавця https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо Кредитодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України. А також погодився, що до до моменту підписання Договору вивчив умови Договору та Правила надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СlickСredit», що розміщені на веб-сайті https://clickcredit.ua/informaciya (надалі – Правила), а його зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Відповідно до п.п. 5.6 Кредитного договору Цей Договір укладений шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти Договір в електронній формі та його підписання Сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином Договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі.
Згідно з п.п. 10.5 Кредитного договору, Договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст. 6, 627 ЦК України.
26 січня 2026 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 26/01/26, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників №1 від 26 січня 2026 року до Договору факторингу № 26/01/26 від 26 січня 2026 року (витяг з Реєстру боржників №1 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 29 061,75 грн., з яких: - 8 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; - 4 636,00 грн. – сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Кредитом; - 0,00 грн. – сума заборгованості за пенею; - 15 600,00 грн. – неустойка; - 825,75 грн. – комісія за надання Кредиту.
Договір підписано відповідачем (Прізвище, Ім`я, По-батькові: ОСОБА_2 дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_2 Паспорт: НОМЕР_3 Слов`янським МВ ГУ МВС України в Донецькій області 14.05.2008 Адреса: АДРЕСА_1 Телефон: НОМЕР_4 e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 Номер електронного платіжного засобу: НОМЕР_5 Електронний підпис одноразовим ідентифікатором 160278).
9 жовтня 2025 року між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_2 було укладено Договір Позики № 7824956.
Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі – «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Комісію та Проценти) від суми позики.
Підписанням цього Договору позики Відповідач підтверджує він ознайомився на сайті https://monto.com.ua/informaciya з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики) А також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «MONTO» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://monto.com.ua/informaciya (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі. (п.п. 5.3. п. 5 Договору позики) Правила надання грошових коштів у позику ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІРОКО ФІНАНС», перебувають в ЗАГАЛЬНОМУ доступі, будучи опублікованими на сайті https://monto.com.ua/informaciya.
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
20 лютого 2026 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20022026/4, у відповідності до умов якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників №1 від 20 лютого 2026 року до Договору факторингу №20022026/4 від 20 лютого 2026 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 8 025,00 грн., з яких: - 2 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7,25 грн. – сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування; - 5 000,00 грн. – сума заборгованості за пенею; - 517,75 грн. – сума заборгованості за комісією.
Договір підписано відповідачем (Прізвище, Ім`я, По-батькові ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_2 Паспорт: НОМЕР_3 Слов`янським МВ ГУ МВС України в Донецькій області 14.05.2008 Адреса: АДРЕСА_2 Телефон.: НОМЕР_4 e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 Номер електронного платіжного засобу: НОМЕР_5 Електронний підпис одноразовим ідентифікатором 7Sof75).
Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №6759158, ОСОБА_2 здійснював оплати: 16.10.2025 року 22:01:53 - 504.00 грн., 16.10.2025 року 22:02:10 - 403.20 грн., 16.10.2025 року 22:02:32 1140.00 грн., 16.10.2025 року 22:02:32 - 322.56 грн., 16.10.2025 року 22:02:43 - 258.05 грн., 16.10.2025 року 22:02:54 - 206.44 грн., 17.10.2025 року 13:35:34 - 400.00 грн. Всього 3234.25 грн.
Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №7824956, ОСОБА_2 не здійснював оплати на рахунок позивача.
Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено Договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, з наведених норм Законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.
З досліджених в судовому засіданні доказів по справі судом достовірно встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» правомірно набуло права вимоги за вказаним Договором, боржником за яким є відповідач ОСОБА_2 .
В силу ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених Договором або актом цивільного Законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним Договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 626 ЦК України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст Договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов Договору, до яких Закон відносить умови про предмет Договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для Договорів даного виду (ч.1 ст. 638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти Договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст. 638 ЦК України).
Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним Договором визначаються в Договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено Договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються Договором. Якщо Договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України та частини 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного Законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено Договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Крім того, суд зазначає, що в статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» перелічена інформація, яка надається споживачу до укладення Договору про споживчий кредит. Зокрема, до укладення Договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного Договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення Договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про:
1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ;
2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо);
3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту;
4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України;
5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться;
6) орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.
Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки.
Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит;
7) необхідність укладення Договорів щодо супровідних послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання кредиту, перелік осіб, яких кредитодавець визначив для надання відповідних послуг (за наявності), а також орієнтовна вартість таких послуг.
У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної супровідної послуги, що надаватиметься споживачу третьою особою та є обов`язковою для отримання кредиту, орієнтовна вартість такої послуги визначається за аналогічними, вже укладеними кредитодавцем договорами про споживчий кредит за попередні три місяці, або у разі відсутності таких договорів за середньою вартістю такої послуги, визначеною кредитодавцем за результатами аналізу вартості послуг, що пропонуються щонайменше трьома постачальниками на ринку таких послуг;
8) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися);
9) попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань із сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, що застосовуються чи стягуються у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, а також про право кредитодавця та/або нового кредитора залучати до врегулювання простроченої заборгованості колекторську компанію. Попередження про право кредитодавця залучати до врегулювання простроченої заборгованості колекторську компанію обов`язково має включати інформацію про встановлені законодавством вимоги щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимоги щодо етичної поведінки), про право споживача на звернення до Національного банку України щодо недотримання зазначених вимог кредитодавцем та/або новим кредитором, та/або колекторською компанією, а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості, та інформацію про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 182 Кримінального кодексу України за незаконне збирання, зберігання, використання, поширення конфіденційної інформації про третіх осіб;
10) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту;
11) порядок дострокового повернення кредиту;
12) у разі укладення Договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку - відомості про те, що від споживача може вимагатися повне повернення суми кредиту в будь-який час, строк попередження про таку вимогу.
Споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Судом встановлено, що зміст зобов`язання в наведених Договорах викладено досить зрозуміло, що дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін Договору зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю.
Відповідач ОСОБА_2 ознайомився з наданою в Договорах інформацією, що засвідчив своїм підписом, вибрав та погодився з конкретними умовами щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та уклав Договір, підписавши його. Тобто таким чином висловив своє волевиявлення щодо укладання Договору кредиту за конкретних умов.
Разом з тим, суд, дослідивши матеріали справи, зазначає, що ОСОБА_2 є діючим військовослужбовцем та проходить військову службу з 25.02.2022 року по теперішній час.
Зазначена обставина підтверджується: витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 25.02.2022 року № 46, відповідно до якого сержанта запасу ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, а також визнано таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою з 25.02.2022 року; довідкою військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 05.05.2026 року № 2225, відповідно до якої старший лейтенант ОСОБА_2 дійсно проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 25.02.2022 року по теперішній час; військовим квитком ОСОБА_2 ; посвідченням учасника бойових дій від 20.03.2023 року.
Отже, на момент укладення Кредитного договору від 17.09.2025 року та Договору позики від 09.10.2025 року, на момент нарахування процентів, пені, неустойки та комісій, а також на момент звернення Позивача до суду, Відповідач мав статус військовослужбовця та проходив військову службу під час особливого періоду.
Відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Таким чином на Відповідача поширюються пільги, встановлені ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Сталою практикою Верховного Суду підтверджено, що частина 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою, дія якої поширюється на всіх військовослужбовців без виключення (Постанова Верховного Суду від 26.12.2018 р. по справі № 522/12270/15-ц; Постанова Верховного Суду від 25.09.2019 р. по справі №175/377/16-ц; Постанова Верховного Суду від 25.09.2019 р. по справі №521/9626/15-ц;), у тому числі на військовослужбовців за контрактом (Постанова Верховного Суду від 14.05.2021 р. по справі №502/1438/18), офіцерів запасу (Постанова Верховного Суду від 18.01.2023 р. по справі №642/548/21).
Додатково суд зазначає, що положеннями п. 18 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших Законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-IX від 15.03.2022 року передбачено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за Договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними Договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими Договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 через агресію Російської Федерації проти України введено воєнний стан, який в подальшому було продовжено.
Отже, нарахування позивачем пені за Договорами про надання споживчого кредиту, не відповідає вимогам норм вищевикладеного нормативно-правового Акту.
Підсумовуючи, суд вважає потрібним стягнути з відповідача ОСОБА_2 , заборгованість за кредитним Договором №6759158 в сумі: 6 145,75 грн. (Пояснення: 8000 грн. – основна сума боргу, 1380 грн. – сплата за комісію, 3234,25 грн. – сума оплати відповідачем заборгованості згідно Розрахунку заборгованості за Договором №6759158. Підсумовуючи, 9380 грн. – 3234,25 грн. = 6 145,75 грн.).
Додатково суд вважає за потрібним стягнути з відповідача заборгованість за Договором №7824956 в сумі 3017,75 грн. (Пояснення 2500 грн. – основна сума боргу, 517,75 грн. – сплата за комісію).
Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у задоволенні частини позовних вимог про стягнення процентів, пені/неустойки суд відмовляє, відповідач має право на компенсацію понесених ним витрат на професійну правничу допомогу пропорційно відхиленої частини позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за двома кредитними договорами в загальному розмірі 37 086,75 грн.
Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за можливе стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 9 163,50 грн.,що становить 24,71% від заявлених позовних вимог. Виходячи з цього, з відповідача підлягає сплаті сума судового збору з урахуванням 24,71% задоволених вимог позивача, а саме 657,91 грн. від повної суми сплати судового збору 2662,40 грн.
У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє, зокрема в частині стягнення процентів та штрафних санкцій, неустойки, з огляду на наявність статусу у відповідача військовослужбовця та поширення на нього пільг.
Крім того, за змістом позовної заяви позивач вказує, що поніс витрати пов`язані з розглядом справи, а саме витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 1664,00 грн., що становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, позивачем належних доказів понесення останнім вказаних витрат, суду не представлено, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в цій частині.
Водночас відповідачем заявлено вимоги про стягнення витрат на професійну допомогу в розмірі 10 000 грн. На підтвердження цього факту відповідачем надіслано додатки, а саме: Договір №26093 про надання правничої допомоги; Додаток до Договору від 05 травня 2026 року; Розрахункова квитанція; детальний опис робіт, Акт приймання-передачі послуг; Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, Ордер на надання правничої допомоги.
Оскільки у задоволенні значної частини позовних вимог судом відмовлено, відповідач має право на відшкодування понесених ним витрат на професійну допомогу.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового стягнення витрат на професійну допомогу та вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну допомогу в розмірі 4000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 205, 207, 526, 527, 530, 626, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , інші дані суду невідомі, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», розташованого за адресою: код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 07400, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул. Лісова, будинок 2, реквізити IBAN № НОМЕР_6 у АТ «Таскомбанк», суму заборгованості за Договорами №6759158 та №7824956 в розмірі 9 163,50 грн. (дев`ять тисяч сто шістдесят три грн. 50 коп.) та судовий збір у сумі 657,91 грн. (шістсот п`ятдесят сім грн. 91 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», розташованого за адресою: код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 07400, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул. Лісова, будинок 2, реквізити IBAN № НОМЕР_6 у АТ «ТАСкомбанк» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , інші дані суду невідомі, суму витрат на професійну правову допомогу в розмірі 4000 грн. (чотири тисячі грн. 00 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового Рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового Рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги Рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття Постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15 травня 2026 року.

Головуючий:
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду    Т.А. Хаустова