КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/8689/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, код ЄДРПОУ 20632802)
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №262840027854 від 15.12.2025, щодо відмови в призначені пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом зарахування до пільгового стажу за списком №2 період навчання з 01.09.1988 по 26.06.1989 з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме з 09.12.2025.
В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 09.12.2025 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Однак, відповідач рішенням від № 262840027854 від 15.12.2025 відмовив позивачу у призначенні пенсії.
Ухвалою суду від 02 лютого 2026 року відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, покликаючись на недосягнення позивачкою пенсійного віку та брак у неї пільгового стажу. 
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

У С Т А Н О В И В:

09 грудня 2025 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах.
За принципом екстериторіальності заява була розглянута Головним управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №262840027854 від 15.12.2025 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішення мотивоване тим, що за результатом розгляду документів, доданих до заяви, встановлено, що вік позивачки становить 54 роки, а її страховий стаж складає 37 років 1 місяць 2 дні. При цьому, до страхового стажу зараховані всі періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 07.07.1989 та зараховано період навчання згідно диплома серії НОМЕР_3 від 27.06.1989 (з 01.09.1988 по 26.06.1989). До пільгового стажу зараховано весь період пільгової роботи з 03.07.1989 по 14.06.1999 згідно довідки №01.01.03/111 від 28.01.2021, що становить 9 років 11 місяців 13 днів. Отже, право на призначення пенсії відповідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивачка набуде після досягнення 56-річного віку, з 20.05.2027 року.
Позивачка натомість вважає, що її пільговий стаж за списком № 2 складає 10 років 8 місяців (враховуючи період навчання з 01.09.1988 року по 26.06.1989 року), що є достатнім для виходу на пенсію в 50 років.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-ІV).
Статтею 1 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону №1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до підпункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII в редакції Закону України від 02.03.2015р. №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон №213-VІІІ), який набрав чинності з 01.04.2015р., на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Вказаним Законом №213-VІІІ збільшений раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення`вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, для жінок - з 50 років до 55 років.
Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020р. №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. За змістом пункту 3 резолютивної частини зазначеного рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах».
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення від 23.01.2020р. №1-р/2020 зазначені положення Закону України «Про пенсійне забезпечення», визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення цього рішення.
Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020р. №1-р/2020 встановлює право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 для жінок, які досягнули 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).
Натомість, Законом №1058-ІV передбачене право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 для жінок, які досягнули 55 років.
У постанові від 03.11.2021 року у справі №360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду вказує на наявність колізії між нормами Закону №1788-XII з урахуванням Рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-IV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років. Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України»).
У постанові від 19.02.2020р. у справі №520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Викладене у сукупності дає підстави для висновку, що оскільки на час звернення з заявою про призначення пенсії позивачка досягнула 50 річного віку, необхідного для призначення пільгової пенсії відповідно до Закону №1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, тому відмова ГУ ПФУ в Кіровоградській області у призначенні їй пенсії з підстав недосягнення пенсійного віку є протиправною.
Що ж до обрахування пільгового стажу роботи позивачки тривалістю 9 років 11 місяців 13 днів суд зазначає таке.
Відповідачем до пільгового стажу позивачки зараховано період її роботи з 03.07.1989 по 14.06.1999 згідно довідки №01.01.03/111 від 28.01.2021, що складає 9 років 11 місяців 13 днів.
Воднораз, до пільгового стажу не враховано період навчання згідно диплома серії НОМЕР_3 від 27.06.1989 (з 01.09.1988 по 26.06.1989).
Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 року № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Отже, необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців, і те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.
Відповідно до записів в трудовій книжці, позивачка з 01.09.1988 по 26.06.1989 навчалась в середньому професійному технічному училищі № 38 м. Києва за професією гранувальник алмазів та їй було присвоєно кваліфікацію «гранувальник алмазів» (дана професія передбачена Розділом XXXIIІ «Загальні професії» Списку № 2 постановою КМУ від 11 березня 1994 року №162) (що підтверджується дипломом № НОМЕР_4 від 27.06.1989).
03 липня 1989 року позивачка була прийнята на роботу гранувальником алмазів четвертого розряду до Київського виробничого об`єднання "Ізумруд".
З огляду на викладене вище суд прийшов переконання про те, що оскільки, позивачка прийнята на роботу за здобутою професією, та перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування позивачки на роботу за професією не перевищила 3 місяців, то період навчання з 01.09.1988 по 26.06.1989 повинен бути зарахований до пільгового стажу ОСОБА_1 , що не враховано пенсійним органом. , що також правомірною вчинено органом Пенсійного фонду України.
Щодо позовної вимоги, яка стосується зобов`язання відповідача призначити позивачці пенсію, суд зазначає наступне.
Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та здійснює підготовку документів для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Отже, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Суд зазначає, що судом надавалась оцінка правомірності відмови в призначенні пенсії, в межах мотивів, наведених відповідачем у спірному рішенні, в той час як в цій справі, вирішення питання про призначення пенсії, а також обчислення, перерахунок та виплата пенсії належить до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.
Враховуючи викладене, похідні позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки щодо пенсійного віку та пільгового стажу, наданої судом у рішенні.
Судові витрати у справі (судовий збір в сумі 968, 96 грн) належить розподілити відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, присудивши їх позивачці з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області пропорційно до задоволених позовних вимог (2/3). 
Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, код ЄДРПОУ 20632802) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №262840027854 від 15.12.2025, щодо відмови в призначені пенсії.
Зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.12.2025 року про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду щодо досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку та наявності у неї пільгового стажу, що викладені у цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 646,30 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК