Справа № 136/343/26
провадження № 2/136/187/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2026 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,
за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у спрощеному позовному провадженні, цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ "Бізнес Позика" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 ( далі - відповідач), в якому просив:
- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №053368-КС-002 про надання кредиту від 30.05.2025, в сумі 16063,35 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7632, 68 грн; суми прострочених платежів по процентах - 4516,86 грн; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 3913,81 грн. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.
30.05.2025 між сторонами було укладено договір №053368-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. Того ж дня позивачем було направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №053368-КС-002 про надання кредиту і відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення такого договору на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони позивачем направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA5727, на номер телефону НОМЕР_1 , який вказано позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, і який боржником було введено та відправлено. Відповідно до умов договору кредиту, позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 13000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 процентів за кожен день користування, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Позивачем свої зобов`язання за договором кредиту було виконано та надано відповідачу грошові кошти в розмірі 13000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 . До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №513792-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти.
Ухвалою суду від 06.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву, також витребувано докази від АТ КБ «ПриватБанк».
Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.ст. 3, 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Суд встановив, що між сторонами була досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору №053368-КС-002, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням відповідачем електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у позивача виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - повернення кредитних коштів.
Згідно зі 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З долученої до матеріалів справи довідки вбачається, що 30.05.2025 13:38 позивачем на підставі договору №053368-КС-002 від 30.05.2025 про надання кредиту перерахувало на картковий рахунок № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 13000,00 грн.
У відповідь на витребування суду АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію, на ім1я відповідача в банку емітована картка № НОМЕР_2 , а з інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_2 за період з 30.05.2025 року по 19.09.2025 вбачається, про перерахування 30.05.2025 на картковий рахунок № НОМЕР_2 грошових кошти у сумі 13000,00 грн. 
Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором і в нього як боржника утворилась заборгованість за договором №053368-КС-0002 про надання кредиту від 30.05.2025, в сумі 16063,35 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7632, 68 грн; суми прострочених платежів по процентах - 4516,86 грн; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 3913,81 грн. 
Розрахунок заборгованості за №053368-КС-0002 про надання кредиту від 30.05.2025 наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом стосовно заборгованості відповідача за неповерненою сумою кредиту та суми прострочених платежів по процентах., а сума заборгованості відповідача по процентам відповідно ст. 625 ЦК України в розмірі 3913,81 грн. стягненню не підлягають.
Щодо стягнення процентів відповідно за ст. 625 ЦК України суд зауважує, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Дійсно, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ було внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та виключено пункт 6-1, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором у разі такого прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування.
Однак, на час розгляду справи положення Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є чинними.
Відповідно до ст. 4 ЦК України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України; основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України; актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово постановлювала, що якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи Цивільного кодексу України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)).
У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язання, кредитодавцем ТОВ «Бізнес Позика» нараховано проценти відповідно до ст.625 ЦКУ в сумі 3913,81 грн, які за своєю суттю є процентами, які передбачені ч.2 ст.625 ЦПК України.
З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідач істотно порушив умови укладеного ним договору №053368-КС-002 від 30.05.2025, а зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит, проценти за користування ним, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7632, 68 грн; суми прострочених платежів по процентах - 4516,86 грн. підлягає задоволенню, а у задоволенні решти позовних вимог (суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 3913,81 грн.) необхідно відмовити за безпідставністю.
З огляду на викладене позовну заяву необхідно задовольнити частково.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн., ціна позову становила 16063,35 грн., позов задоволено на суму 12149,54 грн., тобто на 75,63% (12149, 54 х 100 % : 16063,35), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2013,57 грн. (2662,40 х 75,63%) судового збору.
На підставі керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 27, 77-81, 141, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість за договором №053368-КС-002 від 30.05.2025 у розмірі 12149 (дванадцять тисяч сто сорок дев`ять) грн. 54 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" судовий збір у розмірі 2013 (дві тисячі тринадцять) грн. 57 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м.Київ, 01133, ЄДРПОУ: 41084239);
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Суддя Дмитро КРИВЕНКО