Номер провадження 2/754/7674/26
Справа №754/5536/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

11 травня 2026 року м. Київ
Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І. за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г. розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ- КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 15 331,53 грн.
Стислий виклад позицій сторін
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ- КАПІТАЛ", звернувся до суду з позовом до Відповідачки,  ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1814146 від 17.01.2020 в розмірі 15331,53 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 9955,54 грн; заборгованість за процентами - 5375,99 грн.
Також Позивач просить покласти на Відповідача судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору в розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
22 квітня 2026 року Відповідачка подала до Суду відзив на позовну аяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на сплив строку позовної давності.
29 квітня 2026 року представник Позивача засобами "Електронний суд" подав до Суду відповідь на відзив, в якій просив позовні вимоги задовольнити. Представник Позивача стверджує, що строк позовної давності до заявлених вимог не сплив, оскільки вони були зупинені у період дії картанти та запровадження воєнного стану.
11 травня 2026 року Відповідачка подала заяву, в якій визнала позов повністю, просила розстрочити виконання рішення.
УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ ТА ЇХ ОЦІНКА СУДОМ
Відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частини перша, четверта статті 206 ЦПК України).
У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 572/2515/15-ц (провадження № 61-1051св17) роз`яснив, що "відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову".
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про споживче кредитування", який встановлює, що договір про споживчий кредит це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1).
Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").
17.01.2020 ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" (Первісний кредитодавець) та Відповідачка ОСОБА_1 (Позичальниця) уклали Договір № 1814146 про надання кредиту у формі електронного документа з урахуванням особливостей, що визначені Законом України "Про електронну комерцію". Відповідачка підписала договір електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.
Використанню цього підпису передувала реєстрація позичальниці на вебсайті Кредитодавця (вхід в особистий кабінет за допомогою логіна і пароля) та проходження ідентифікації особи через систему BankID.
Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, перерахувавши 10 000,00 грн на банківську картку Відповідачки № НОМЕР_1 . Факт перерахування 17.01.2020 коштів у сумі 10 000,00 грн підтверджується листом - підтвердженням ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" (номер транзакції 499044). Відповідачка вказані обставини визнає.
Відповідно до умов Договору Позичальниця зобов`язана була повернути кредит та сплатити проценти протягом 30 днів.
Відповідно до пунктів 1.3.1., 1.3.2., Договору до цих правовідносин застосовується занижена процентна ставка, що становить 1,26% в день та стандартна процентна ставка, що становить 1,80% в день.
Згідно з пунктом 1.7. Договору у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі та у встановлений строк, клєнт має право ініціювати продовження строку користування позикою та зміну дати погашення позики, шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів.
У картці обліку договору (розрахунок заборгованості) за кредитним договором № 1814146 від 17.01.2020 року Позивач зазначив, що розмір заборгованості по тілу кредиту становить 9955,54 грн, по відсоткам 5 375,99 грн.
Суд з`ясував, що розрахунок суми боргу та процентів ґрунтується на умовах Договору.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника. При цьому, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору.
Позивач набув право вимоги до Відповідачки на підставі договору про відступлення права вимоги №ККАУ-30102020 від 30.10.2020.
Відповідачка визнала повністю позов. Суд не встановив, що визнання Відповідачкою позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому наявні законні підстави для задоволення позову у розмірі 15 331,53 грн, з яких: 9 955,54 грн - тіло кредиту; 5 375,99 грн - заборгованість за процентами.
Щодо клопотання про надання розстрочення виконання рішення Суд виходить з такого. 
Відповідачка просить надати розстрочення виконання рішення строком на 12 місяців, повністю визнала свою відповідальність та зобов`язалася виконати рішення суду. Однак, у зв`язку з війною, складною економічною ситуацією в країні та скрутним матеріальним становищем, наразі не має можливості сплатити всю суму боргу одночасно. Відповідачка просила врахувати її важке матеріальне становище та низку обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення: відсутність постійних доходів.
Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, про що зазначає в резолютивній частині рішенні (пункт 2 частини сьомої статті 265, частина перша статті 267 ЦПК України).
Стаття 265 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення статті 435 цього Кодексу.
Так, підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частина третя та четверта статті 435 ЦПК України).
Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (частина п`ята статті 435 ЦПК України).
Суд, беручи до уваги обставини платоспроможності Відповідачки, соціальний аспект та ті виклики, що постали перед українським суспільством внаслідок повномасштабного вторгнення Російської Федерації, яке призвело до значного погіршення матеріального становища більшості громадян, у тому числі й Відповідачки, вирішив розстрочити виконання судового рішення за клопотанням Відповідачки на максимально можливий строк. При цьому Суд бере до уваги, що Позивач має повне право на негайне та повне виконання судового рішення. Водночас Суд вважає, що розстрочка виконання стане значним стимулом для Відповідачки добровільно виконати свої зобов`язання, що забезпечує задоволення вимог Позивача без понесення додаткових витрат, пов`язаних із примусовим виконанням судового рішення. Таке рішення відповідає головному завданню цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими міркуваннями - забезпечити ефективний захист порушених прав та інтересів, мінімізуючи витрати для обох сторін та забезпечуючи розумний строк розгляду справи.
Розподіл судових витрат
Відповідачка визнала позов, тому Суд, керуючись статтями 141 та 142 ЦПК України, розподіляє судові витрати таким чином: 50% судового збору, що підлягав сплаті Позивачу при поданні позову, стягується з Відповідачки, а решта 50% - повертається Позивачу з державного бюджету. Загальний сплачений Позивачем судовий збір становить 2662,40 грн, відповідно з Відповідачки підлягає стягненню сума у розмірі 1331,20 грн.
Щодо вимоги Позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн, Суд зазначає наступне. 
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (частина восьма статті 141 ЦПК України). 
Суд перевірив і встановив, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначено згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
На підтвердження факту надання адвокатом правничої допомоги у зв`язку із розглядом цієї справи, разом із позовною заявою до Суду надані такі документи: копія Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025; Детальний опис робіт (наданих послуг) до акту № 206; копія ату прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 13.02.2026 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21.
Водночас Велика Палата Верховного Суду також виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21).
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи. Такі висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи (пункт 148 постанови від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23).
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення (пункт 145 зазначеної вище постанови).
Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (пункт 144 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23).
У цій справі Суд не вбачає відповідності (дотримання вимог співмірності) між заявленими витратами та складністю справи. Цей спір кваліфікується як малозначний, розглядався за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання. Позовна заява відповідає типовій (шаблонній) формі в однотипних справах, її складання не вимагало від представника Позивача значних процесуальних зусиль чи глибокого аналізу чинного законодавства. Беручи до уваги також значення справи для сторін, де Позивачем є фінансова компанія, а Відповідачка - фізична особа, ціну позовку Суд виснував, що заявлені судові витрати на оплату послуг адвоката у визначеному розмірі є надмірними та такими, що можуть створити необґрунтований тягар для Відповідача.
З огляду на ці обставини, обґрунтований та розумний розмір судових витрат на оплату послуг адвоката у цій справі не повинен перевищувати, на думку Суду, 2 000,00 грн. Такий розмір є достатнім для покриття мінімальних, але об`єктивно необхідних витрат Позивача, відповідає принципам пропорційності та розумності.
Керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 263-265, 279 ЦПК України суд
УХВАЛИВ :
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ- КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ- КАПІТАЛ" 9 955,54 грн - заборгованості за тілом кредиту, 5 375,99 грн заборгованості за процентами, судовий збір у розмірі 1 331,20 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн розстрочивши виконання рішення суду в цій частині терміном на 12 місяців, а саме: зобов`язати здійснювати виплати рівними частинами у розмірі 1 555,23 грн щомісячно протягом 12 місяців. Кожен платіж повинен бути внесений до останнього дня відповідного календарного місяця, починаючи з червня 2026 року. 
Повернути з державного бюджету ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ- КАПІТАЛ" судовий збір у розмірі 1 331,20 грн.
Позивач (стягувач) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236, IBAN: НОМЕР_2 в АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", МФО 300614).
Відповідач (боржник) ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд підписує повне рішення без його проголошення. Датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частини четверта та п`ята статті 268 ЦПК України) 11.05.2026.

Суддя           Інна КОВАЛЕНКО