Справа №295/18456/24
Категорія 35
2/295/2744/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:
головуючої – судді Семенцової Л.М., 
за участі секретарів – Кирийчук А.Г., Ковтонюк І.Д., Захарченко І.В., Шевчук А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи – підприємця ОСОБА_2 , третя особа – Головне управління Держпродспоживслужби в Житомирській області, про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року до суду надійшла указана позовна заява, в якій позивач просить розірвати договір № 98, укладений 10.06.2024 між нею як замовником та ФОП ОСОБА_2 як виконавцем, стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 42142,00 грн, 20000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та судові витрати.
Вимоги позову обґрунтовані тим, що між нею та відповідачем 10.06.2024 було укладено договір № 98, який за своєю природою є договором підряду та за яким відповідач зобов`язався організувати роботи з передачі у власність ПВХ, алюмінієві конструкції (вікна, двері, балкони, вітражів - виробів) згідно з розцінками виконавця у термін 21 робочого дня з моменту укладення договору, а вона зобов`язалася оплатити та прийняти готові вироби та зазначено, що якість виробів, які постачаються, мають відповідати технічним умовам викоавця, нормам якості для даних типів виробів. Загальна вартість виробів складає 48637,00 грн, що позивач зобов`язалася сплатити. На виконання умов договору вона сплатила 42142,00 грн. Так як зварювальні роботи каркасу не здійснювалися, то сума була заменшена на 5000,00 грн та на 1495,00 грн, оскільки підвіконник не привезли. Проте 10.07.2024 з порушенням визначених договором строків було встановлено балкон із суттєвими недоліками, тому роботу вона відмовилася приймати. Роботи виконані не повністю, а саме каркас балкону встановлений з порушенням будівельних норм, оскільки конструкція хитається, під час опадів він тече. 11.08.2024 нею було направлено заява-скаргу до відповідача та 29.11.2024 вимогу про організацію проведення експертизи причин втрати якості продукції. Однак експертизу відповідач до теперішнього часу не провів, звернення залишилися без реагування. Такими незаконними діями відповідача їй було завдано душевних страждань, погіршення стану здоров`я. 
Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира Семенцової Л.М. від 26.12.2024 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 04.06.2025 задоволено клопотання представника позивача та призначено в справі судову будівельно-технічну експертизу, провадження в справі зупинено. 
Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира Семенцової Л.М. від 18.12.2025 провадження в справі поновлено. 
У судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали з викладених у позовній заяві обставин та не запепечували проти заочного розгляду справи. 
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив.
Представник третьої особи в судовому засіданні у вирішенні спору поклався на розсуд суду. 
Суд, заслухавши позивача та її представника, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. 
Судом встановлено, що 10.06.2024 між позивачем як замовником та відповідачем як виконавцем укладено договір № 98, згідно якого виконавець зобов`язався організувати роботи з виготовлення та передачі у власність позивачу ПВХ, алюмінієвих конструкцій (вікна, двері, балкони, вітражів - виробів) білого кольору загальною площею 8,4 кв. м загальною вартістю 48637,00 грн. Адреса замовника: АДРЕСА_1 . 
Позивач сплатила відповідачу 42142,00 грн згідно інформації, яка міститься в рахунку-фактурі № 133 від 15.07.2024. 
Як убачається з копії акту виконаних робіт № 169 від 10.06.2024, монтаж за адресою замовника було здійснено ФОП ОСОБА_2 10.06.2024, проте в акті позивачем зазначено ряд зауважень щодо виконаних робіт та вимога повенути їй сплачені кошти. 
11.08.2024 позивачем було направлено до відповідача заява-скаргу в зв`язку з встановленням балкону із суттєвими недоліками, а також 29.11.2024 вимогу про організацію проведення експертизи причин втрати якості продукції, на які відповіді їй не було надано.
У висновку експерта № СЕ-19/106-25/12633-БТ від 16.12.2025, складеного судовим експертом Житомирському НДЕКЦ МВС України Брисом В.О., вказано про те, що стан балкону квартири АДРЕСА_2 не відповідає будівельно-технічним нормам. Виконані будівельні роботи із встановлення балкону квартири за цією адресою не відповідають проектній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва. 
У дослідницькій частині висновку зазначено про те, що виявлені порушення мають системний характер та стосуються як якостів матеріалів, так і технології виконання будівельно-монтажних робіт. Механічні пошкодження ПВХ профілю віконної конструкції, а також неналежний монтаж відливів із прямим кріпленням до рами, є прямим порушенням вимог до герметичності, теплоізоляції та міцності світлопрозорих конструкцій, що регламентуються ДБН В.2.6-31:2021 «Теплова ізоляція будівель» та ДСТУ-Н Б В.2.6-146:2010 «Проектування і улаштування вікон та дверей». Ці недоліки призводять до порушення експлуатаційних характеристик віконного блоку та знижують його енергоефективність. Критичним порушенням також є ігнорування вимог нормативно-правових актів України в галузі будівництва, зокрема пункту 6.7.4 ДСТУ-Н Б В.2.6-146:2010, який категорично забороняє використання пінополіуретановю (монтажних) пін як основного кріпильного елемента. Піна може застосовуватисі виключно як ізоляційний заповнювач у складі багатошарового монтажного шва з основним матеріалом як прорезинові шнури, герметики тошо. Це свідчить про низьку якість проектно-кошторисної документації або грубе порушенн виконавцем будівельних робіт технології монтажу, що є неприпустимим з точки зору забезпечення надійності та довговічності конструкцій. Окрім того, дефекти зовнішньої обшивки балкону - незакріплені кутові елементи профілю та козирок - створюють пряму загрозу безпеці людей і відсутність належного кріплення порушує вимоги щодо міцності та надійною будівель і споруд, встановлені Законом України «Про будівельні норми» і відповідними ДБН. Такі порушення призводять до вібрацій, шуму та створюють аварійну ситуацію, що може мати небезпечні наслідки при вітрова навантаженнях. Підсумовуючи, виявлені недоліки є підставою для визнань виконаних робіт неякісними та такими, що не відповідають державни будівельним нормам України, що вимагає обов`язкового їх усунені підрядником.
Квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності позивач згідно свідоцтва про право власності на житло від 19.06.2008 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.07.2008. 
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також відшкодування збитків (п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Як визначено ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Відповіно до ч. 1 ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 2 ст. 852 ЦК України визначено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Згідно ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для .адоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
За правилами ч. 1 ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні від ступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Із матеріалів справи слідує, що позивачем виконано умови договору щодо оплати відповідачу 42142,00 грн за договором № 98 від 10.06.2024. Однак відповідачем як підрядником буди допущені істотні недоліки в роботі з виготовлення та передачі у власність позивачу ПВХ, алюмінієвих конструкцій білого кольору загальною площею 8,4 кв. м.
З огляду на викладене договір підлягає розірванню та як наслідок необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 42142,00 грн сплачених нею за договором коштів в якості відшкодування понесених збитків.
У пунктах 1, 2, 5, 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.
За змістом ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.
Статтями 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
З наведеного вбачається, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі ст. ст. 16, 23 ЦК України, ст. ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.
Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Суд вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу завдано моральних страждань. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності та справедливості, розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу.
Позивачем оцінено компенсацію за нанесену їй моральну шкоду відповідачем у розмірі 20000 грн, однак нею в повній мірі не доведено відповідними доказами зазначеного грошового виразу заподіяння моральної шкоди.
Таким чином, аналізуючи норми чинного законодавства з огляду на встановлені обставини справи, приймаючи до уваги принципи, які враховуються при вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, а також, виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 5000,00 грн грошової компенсації за завдану відповідачем позивачу моральну шкоду.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 (п. 1) ст. 133 та ч. ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України).
При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ст. 141 ЦПК України на зважаючи на те, що позов задоволено частково на суму 47142,00 грн від заявлених позовних вимог на суму 62142,00 грн (42142,00 грн - відшкодування матеріальної шкоди та 20000,00 грн на відшкодування моральної шкоди), що в процентному співвідношенні становить 75,86 %, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 4057,30 грн судових витрат за проведення судової експертизи (5348,40 грн х 75,86 % : 100), понесення яких позивачем підтверджується рахунком вартості проведення експертизи та оригіналами квитанцій до платіжної інструкції від 02.10.2025, а також стягнути 220,60 грн судових витрат, пов`язаних із явкою позивача до суду в судові засідання 18.02.2025, 27.03.2025, 14.04.2025, 04.06.2025 (290,80 грн х 75,86 % : 100), понесення яких позивачем підтверджується оригіналами квитанцій.
Окрім того, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 3633,60 грн за дві позовні вимоги майнового характеру (стягнення збитків і відшкодування моральної шкоди) та одну вимогу немайного характеру (розірвання договору), від сплати яких позивач звільнена на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». 
Керуючись ст. ст. 23, 509, 526, 610, 611, 651, 653, 837, 852, 865, 872 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 12, 76-82, 134, 137, 141, 259, 263-268, 280-282, 354 ЦПК України, - 
УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково. 
Розірвати договір № 98 від 10.06.2024, укладений між ОСОБА_1 як замовником та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_2 як виконавцем. 
Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 42142,00 грн понесених збитків та 5000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, 4057,30 грн судових витрат за проведення судової експертизи, 220,60 грн судових витрат, пов`язаних із явкою до суду, а всього 51419,90 грн (п`ятдесят одна тисяча чотириста дев`ятнадцять гривень дев`яносто копійок). 
Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 в дохід держави 3633,60 грн судового збору.
У задоволенні решти вимог позову відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). 
Відповідач: фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в Житомирській області (адреса: 10002, м. Житомир, вул. Юрія Вороного, 55, код ЄДРПОУ 40346926).

Суддя Л.М. Семенцова