Справа № 275/383/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2026 року с-ще Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області в складі: 
головуючої судді Данилюк О. С.
за участю секретаря судового засідання Марієвської Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у с-щі Брусилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Солвентіс» через систему «Електронний суд» звернулось до Брусилівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту № 4317174 від 21.12.2020 року у розмірі 15 725 грн. та судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 662, 40 грн. та на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 грудня 2020 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_2 за допомогою веб сайту https://alexcredit.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Алекскредит», було укладено Договір про надання кредиту № 4317174 шляхом обміну електронними повідомленнями, який був підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора PS4317174. На виконання умов кредитного договору кредитодавець 21.12.2020 перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти у розмірі 7 000, 00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Вказує, що позивач виконав умови укладеного Кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, передбаченій умовами договору, а відповідач порушив умови Кредитного договору, не повернув грошові кошти позивачу, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 15 725, 00 грн., з яких: 7 000, 00 грн. - сума кредиту; 8 725 грн. - нараховані проценти за користування кредитом.
29.10.2025 року між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя Капітал» був укладений Договір факторингу № 29/10-2025, за яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 4317174 від 21.12.2020 року, укладеним з відповідачем. 31.10.2025 року між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «ФК «Солвентіс» був укладений договір факторингу № Д Ф-31102025, за яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 4317174 від 21.12.2020 року.
Таким чином сума боргу ОСОБА_3 перед ТОВ «ФК «Солвентіс» за кредитним договором № 4317174 від 21.12.2020 року становить 15 725, 00 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами.
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 травня 2026 року у вказаній цивільній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.
Також ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 червня 2026 року за клопотанням представника позивача було витребувано у АТ «Універсал Банк» відомості щодо випуску на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) банківської карти №НОМЕР_2 , а також інформацію про рух коштів (виписку) по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 за періодз 21.12.2020 року по 29.12.2020 року. 
В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Солвентіс» не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви підтримав повністю, просив їх задовольнити, проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечував. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, у зв`язку з чим зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 21.12.2020 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту https://alexcredit.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Алекскредит», було укладено електронний договір про надання кредиту № 4317174, який був підписаний відповідачкою ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора PS4317174 (а.с. 22-25)
Також ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора підписала паспорт споживчого кредиту від 21.12.2020 року, чим підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи з обраних умов кредитування згідно Правил надання кредиту ТОВ «Алекскредит», затверджених протоколом загальних зборів ТОВ «Алекскредит» № 21/12-20 від 21.12.2020 (а.с. 48-49).
Відповідно до умов договору про надання кредиту кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 7 000, 00 грн. на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі.
Пунктом 1.7 Договору визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом, відповідно до якого: у випадку користування кредитом менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 7,25% від визначеної в п.1.3 цього Договору суми кредиту. Ставки нарахування процентів за користування кредитом за загальними умовами кредитування складають: в базовий період протягом 30 календарних днів з 21.12.2020 року до 20.01.2021 року (включно) - 1, 45 % за один день користування кредитом (акційна процентна ставка (п. 2.1 Правил)); в спеціальний період з 21.01.2021 року до 19.07.2021 року (включно) - 3% за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка (п. 2.35 Правил)).
Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 10 050 грн.
Відповідно до п. 3.1 договору сторони погодили, що строк дії Договору (п. 2.42 Правил) встановлюється з дати укладення договору 21.12.2020 року до кінцевої дати виконання договору 19.07.2021 року (включно). Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, у тому числі сплати заборгованості. Якщо позичальник виконає зобов`язання/сплатить заборгованість за договором до кінцевої дати виконання договору, договір припиняє дію з дати повернення/погашень кредиту (п. 2.8. Правил).
Відповідно до п. 9.1 Договору внесення змін та доповнень до цього Договору здійснюється за згодою сторін шляхом укладення між сторонами Додаткових угод до цього договору, в порядку встановленим розділом 5 Правил. Всі Додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п. 9.2 Договору, уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з умовами Договору та Правилами надання кредиту, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх.
Факт зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 43171774 від 21.12.2020 року на картковий рахунок відповідачки ОСОБА_1 підтверджується довідкою ТОВ ФК «ВеЙ ФОР ПЕЙ» від 09.12.2025 р., виданою ТОВ «Алекскредит» про надання послуг з переказу грошових коштів та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, згідно якої платіж у сумі 7 000, 00 грн. в системі проведений успішно 21.12.2020 на картку № НОМЕР_2 , а також випискою про рух коштів по рахунку, що належить ОСОБА_1 , наданою на виконання ухвали суду АТ «Універсал Банк» (а.с. 43, 85-86).
При цьому встановлено, що відповідачка в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернула.
Згідно з наданим позивачем детальним (щоденним) розрахунком заборгованості за договором про надання кредиту № 4317174 від 21.12.2020 р. загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 15 725 грн., з яких: 7 000, 00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 8 725 грн. – сума заборгованості за процентами за користування кредитом (а. с. 12-14).
Також судом встановлено, що 29.10.2025 року між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя Капітал» було укладено Договір факторингу № 29/10-2025, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 4317174 від 21.12.2020 року, за яким боржником є ОСОБА_1 (а.с. 16, 26-32).
31.10.2025 року між ТОВ «Секвоя капітал» та ТОВ «ФК «Солвентіс» було укладено договір факторингу № Д Ф-31102025, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 4317174 від 21.12.2020 року, за яким боржником є ОСОБА_1 (а.с. 17, 33-38).
За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
З положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд вважає, що договір про надання кредиту № 4317174 від 21.12.2020 р. між відповідачем ОСОБА_4 та ТОВ «Алекскредит» є укладеним.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5.
Отже, оскільки судом встановлено, що відповідачка не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих за договором грошових коштів не повернула, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі сумі 15 725 грн., з яких: 7 000, 00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 8 725 грн. – сума заборгованості за процентами за користування кредитом,підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На думку суду, понесені позивачем витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, в розмірі 6 000 грн. підтверджені наявними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема, копією договору про надання правової допомоги № 43657029/02 від 02.01.2026 року, укладеного між ТОВ ФК «Солвентіс» та адвокатським об`єднанням «Констрактів Лойерз», додатковою угодою про надання правової допомоги, детальним описом робіт (а.с. 18-21, 41), ), а тому вважає за необхідне їх стягнути з відповідачки в повному обсязі.
Також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, які були понесені ним у зв`язку із зверненням до суду по сплаті судового збору у розмірі 2 662, 40 грн., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України, оскільки ці витрати, які підтверджені документально платіжною інструкцією № 4317174, залученою до матеріалів справи, є судовими витратами, які у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. 
На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, - 

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс» (адреса: м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, Київська область, код ЄДРПОУ 43657029) заборгованість за договором про надання кредиту № 4317174 від 21.12.2020 року у розмірі 15 725 гривень 00 копійок, а також судовий збір у розмірі 2 662 гривень 40 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень, а всього 24 387 (двадцять чотири тисячі триста вісімдесят сім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення постановлено у нарадчій кімнаті.

  СУДДЯ	  О.С. Данилюк