КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
17 червня 2026 року
м. Київ
провадження № 22-ц/824/6724/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач), 
суддів: Левенця Б. Б., Саліхова В. В.,
при секретарі Мудрак Р. Р.
за участі: відповідача (боржника) ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Штіфонова П. С., 
представника позивача (стягувача) - ОСОБА_2 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Штіфонова Павла Сергійовича, в інтересах ОСОБА_1 ,
на ухвалу Подільського районного суду міста Києва Захарчук С. С.
від 03 грудня 2025 року
у цивільній справі № 758/5210/14-ц Подільського районного суду міста Києва
за заявою ОСОБА_1 , 
заінтересовані особи: ОСОБА_3 , 
Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», 
про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,
У С Т А Н О В И В :
В вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначав, що відповідно до рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року позов ПАТ «Універсал Банк» до нього та ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто солідарно з нього та ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 81 684,34 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 871 743 грн 44 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 28.10.2014. Виконавчий лист було видано 21.11.2014.
13.01.2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 758/5210/14-ц від 21.11.2014. Виконавче провадження № НОМЕР_1 закінчено 31.07.2015.
24.03.2016 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Левіцьким Т. К. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №758/5210/14-ц від 21.11.2014. Відповідно до постанови про відкриття провадження виконавчий лист подано до відділу 22.03.2016.
22.06.2018 державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Левіцький Т. К. передав виконавчий лист до Подільського районного управління юстиції у місті Києві. Відповідно до постанови про прийняття виконавчого провадження від 20.07.2018 державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Харитоненко К. В. прийняла виконавче провадження № НОМЕР_2.
28.11.2018 Державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Харитоненко К. В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 758/5210/14-ц виданого 21.11.2014 встановлено, що рішення суду виконано фактично та у повному обсязі, борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто, постановлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 758/5210/14-ц виданого 21.11.2014 Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» у розмірі 81 684,34 дол. США, що за офіційним курсом складає 871 743,44 гривні - закінчити.
Постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скрипки Ю. О. від 15.08.2019 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 виконавцем встановлено: постановою начальника про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 15.08.2019 дії державного виконавця Харитоненко К. В. з примусового виконання виконавчого провадження № НОМЕР_2 визнано такими, що вчинені з порушеннями вимог ст. ст. 27, 39 Закону України «Про виконавче провадження»; постановлено скасувати документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження» від 28.11.2018, що видала Харитоненко К. В .
Вказував, що про скасування процесуального документу, відновлення виконавчого провадження його не було повідомлено.
10.10.2019 державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скрипка Ю. О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 758/5210/14-ц, виданого 21.11.2014 Подільським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 81 684,34 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 871 743 грн 44 коп. постановила виконавчий лист № 758/5210/14-ц, виданий 21.11.2014 Подільським районним судом міста Києва повернути стягувачу у зв`язку з тим, що до відділу 27.08.2019 надійшла заява від представника стягувача за довіреністю про повернення виконавчого документа без виконання.
23.10.2019 Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л. О. розпочато виконавче провадження (№ 60403943) з виконання виконавчого листа №758/5210/14-ц, виданого 21.11.2014 Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 81 684,34 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 871 743 грн 44 коп.
ОСОБА_1 вказував, що з метою погашення заборгованості взяв у позику суму у розмірі 800 000 грн, продав належний йому на праві власності жилий будинок. Вважав, що рішення суду виконано.
Посилаючись на те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився, стягувач втратив право повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Подільським районним судом м Києва 21.11.2014 № 758/5210/14 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 81 684,34 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 871 743 грн 44 коп.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 03 грудня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі адвокат Штіфонов П. С., в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, прийняти нову постанову, якою задовольнити заяву у повному обсязі.
Зазначає, що Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» втратило право на примусове стягнення коштів, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 22.03.2019, а стягувач звернувся до приватного виконавця лише у жовтні 2019 року. Представник скаржника вказує, що виконавчий лист № 758/5210/14-ц був виданий 21.11.2014 на виконання рішення суду від 17.10.2014 про солідарне стягнення заборгованості в сумі 81 684,34 доларів США, що за курсом НБУ складало 871 743,44 грн. Вважає, що оскільки виконавчий документ був пред`явлений до виконання 22.03.2016, трирічний строк пред`явлення перервався і його перебіг мав остаточно завершитися у березні 2019 року. Посилається на правову позицію Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 922/5723/14, зазначаючи, що повернення виконавчого документа за заявою стягувача не є підставою для нового обчислення строку після переривання. Також апелянт зазначає, що вважав рішення суду повністю виконаним, оскільки банк у своєму листі від 24.12.2014 вказав суму боргу в гривнях, яку боржник намагався погасити всіма можливими шляхами, зокрема отриманням позики у ОСОБА_5 на суму 800 000 грн під заставу житлового блоку та продажем власного будинку у селі Тарасівка за договором від 11.01.2018. Скаржник вважає дії приватного виконавця Лановенко Л. О. щодо опису та арешту садового будинку і земельної ділянки вартістю 2 361 000 грн неспівмірними із залишком заборгованості, яка за документами становить 50 292,70 доларів США, що на день оцінки складало 1 219 346,51 грн, та наполягає на задоволенні своєї заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
У поданому відзиві на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів, рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним.
Зазначає, що рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 81 684,34 доларів США на сьогодні залишається невиконаним. Кредитні правовідносини виникли на підставі кредитного договору № 068/2008-1212 від 20.05.2008, а виконання забезпечувалося договором поруки № 068-2008-1212-Р від 20.05.2008, укладеним з ОСОБА_3 . Наголошує, що резолютивна частина судового рішення чітко встановила стягнення в іноземній валюті, що спростовує твердження боржника про виконання обов`язку в гривні. Зазначає, що виконавчий лист неодноразово перебував на виконанні у Подільському та Голосіївському районних відділах державної виконавчої служби міста Києва, зокрема у межах проваджень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2. Банк звертає увагу на те, що постанова від 28.11.2018 про закінчення провадження через нібито повне виконання була скасована 15.08.2019 як безпідставна, а подальше повернення документа стягувачу 10.10.2019 за його заявою відбулося з фіксацією залишку заборгованості в сумі 49 640,12 доларів США. Стверджує, що перебіг строку пред`явлення після переривання розпочався з наступного дня після повернення, тому відкриття провадження приватним виконавцем Лановенко Л.О. 23.10.2019 відбулося у межах закону. Банк підкреслює, що правові висновки у справі № 922/5723/14 не є тотожними цим правовідносинам, оскільки у тій справі документ повертався без прийняття до виконання через непідсудність, тоді як у цій справі лист тривалий час перебував на стадії реального примусового виконання. Крім того, стягувач зазначає, що належним способом захисту в даному випадку було б оскарження дій приватного виконавця щодо відкриття провадження, а не ініціювання заяви в порядку статті 432 ЦПК України
Інші учасники справи правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач (боржник) ОСОБА_1 та в його інтересах адвокат Штіфонова П. С. підтримали апеляційну скаргу із викладених у ній підстав та доводів.
Представника позивача (стягувача) - ОСОБА_2., проти задоволення скарги заперечив із підстав та доводів, викладених у відзиві.
У поданій заяві відповідач ОСОБА_3 просила проводити розгляд справи у її відсутність, апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі.
Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., пояснення відповідача (боржника) ОСОБА_1 та його представника, а також представника позивача (стягувача), дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів виходить з наступного.
Судом установлено, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року у справі № 758/5210/14-ц позов ПАТ «Універсал банк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал банк» 81 684,34 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 871 743 грн 44 коп. заборгованості за кредитним договором.
21.11.2014 Подільським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист у зазначеній справі.
Відповідно до постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Бабенко О. О. від 13.01.2015 відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.
Відповідно до постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Соболєва А. від 31.07.2015 закінчено виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.
Відповідно до постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Левицького Т. К. від 24.03.2016 відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.
Відповідно до постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Левицького Т. К. від 22.06.2018 передано виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.
Відповідно до постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Харитоненко К. В. від 20.07.2018 прийнято виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.
Відповідно до постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Харитоненко К. В. від 28.11.2018 виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа закінчено у зв`язку з фактичним виконанням рішення у повному обсязі.
Відповідно до постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скрипки Ю. О. від 15.08.2019 скасовано документ «постанова про закінчення виконавчого провадження від 28.11.2018, що видала Харитоненко К. В. , оскільки постановою начальника про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 15.08.2019 дії державного виконавця Харитоненко К. В. з примусового виконання виконавчого провадження № НОМЕР_2 визнано такими, що вчинені з порушенням вимог ст. ст. 27, 39 Закону України «Про виконавче провадження». Постанову про закінчення виконавчого провадження від 28.11.2018 № НОМЕР_2 скасовано.
Відповідно до постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скрипки Ю. О. від 10.10.2019, повернуто виконавчий лист стягувачу за його заявою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до зазначеної постанови залишок боргу за виконавчим документом становить 49 640,12 дол. США, залишок виконавчого збору - 5 029,27 дол. США.
Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л. О. від 23.10.2019 відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа ВП № 60403943.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив із того, що виконавчий документ був виданий компетентним судом на підставі законного судового рішення, яке набрало чинності, і повністю відповідає встановленим вимогам. Встановивши, що матеріали справи не містять доказів добровільного або повного примусового виконання боржником судового рішення, а залишок заборгованості перед банком за виконавчим документом становить 49 640,12 доларів США, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог заявника. Суд першої інстанції зазначив, що сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає у встановленні обставин, які свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, або наявності процесуальних помилок суду при видачі документа. Встановивши, що посилання заявника зводяться до пропуску стягувачем строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд дійшов висновку, що такі доводи не відносяться до підстав, з якими закон пов`язує визнання документа таким, що не підлягає виконанню. Суд наголосив, що вказані обставини стосуються оцінки правомірності дій державного чи приватного виконавця та мають підлягати розгляду виключно в порядку судового контролю за виконанням судових рішень відповідно до розділу VII Цивільного процесуального кодексу України.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви боржника з наступних підстав.
Відповідно до частин першої та другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.
Підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
До матеріально-правових підстав визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); видача виконавчого листа помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкова видача виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видача виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Однак в законі не наведено чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зокрема у частині другій статті 432 ЦПК України. 
Словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.
Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.
У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Суть процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19.01.2023 у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22), від 09.09.2021 у справі № 824/67/20 (провадження № 61-10482ав21)
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія констатує, що обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, у межах даної справи боржником не доведено.
Доводи апелянта про те, що банк пропустив трирічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, є безпідставними, не ґрунтуються нормах спеціального законодавства та спростовуються хронологією виконавчих дій. Згідно з частиною першою та четвертою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, і цей строк переривається у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Матеріалами справи підтверджується, що в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2, відкритого 24.03.2016, виконавчий документ перебував на примусовому виконанні, що відповідно до закону зумовило правомірне переривання перебігу строку давності. Винесення державним виконавцем 28.11.2018 постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням було визнано незаконним та скасовано постановою начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби від 15.08.2019 на підставі статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» через відсутність фактичного повного погашення боргу. Скасування незаконного процесуального документа керівником органу примусового виконання анулює всі його правові наслідки та відновлює попереднє становище, у зв`язку з чим виконавчий лист вважається таким, що весь цей час перебував на примусовому виконанні, а перебіг строку його пред`явлення не поновлювався. 
Надалі, 10.10.2019, державний виконавець повернула виконавчий лист стягувачу за його власною заявою на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до частини п`ятої статті 12 цього Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Таким чином, перебіг нового трирічного строку пред`явлення виконавчого листа розпочався з 10.10.2019, а тому його пред`явлення стягувачем до примусового виконання приватному виконавцю Лановенко Л. О. 23.10.2019 відбулося в межах встановлених законом строків. 
Колегія суддів зазначає, що постанова приватного виконавця про відкриття провадження від 23.10.2019 є чинною, у судовому порядку не скасовувалася. Процесуальні заперечення боржника щодо дій виконавця, у тому числі щодо арешту нерухомого майна, мають вирішуватися шляхом подання скарги в порядку судового контролю відповідно до розділу VII Цивільного процесуального кодексу України, а не через оспорювання чинності самого виконавчого листа.
Факт наявності невиконаного матеріального обов`язку боржника ОСОБА_1 є повністю доведеним, оскільки залишок заборгованості за виконавчим документом становить 49 640,12 доларів США. Суб`єктивне сприйняття боржником суми боргу виключно в гривневому еквіваленті на підставі інформаційного листа банку від 2014 року не припиняє його грошового зобов`язання, визначеного в іноземній валюті резолютивною частиною судового рішення, яке відповідно до статті 526 ЦК України має виконуватися належним чином. Спроби боржника погасити борг через отримання позик у третіх осіб та продаж власного майна не свідчать про повне примусове чи добровільне виконання судового рішення, а отже, матеріально-правова підстава зобов`язання не відпала, що виключає задоволення заяви в порядку статті 432 ЦПК України. 
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви боржника.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваній ухвалі, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.
Отже оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги не встановлені.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369, 374, 375, 381, 383 ЦПК України суд,
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу адвоката Штіфонова Павла Сергійовича, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 03 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 23 червня 2026 року. 

Судді Є. П. Євграфова

Б. Б. Левенець

В. В. Саліхов