Виноградівський районний суд Закарпатської області 
___________________________________________________________________________________________________  Справа № 299/5324/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого – судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Онисько С.С., за участю представника позивача Бори Ю.В., представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Білової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Виноградів адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті Павлія Назара Івановича та Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, винесеної Відділом державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті та рішення Державної служби України з питань безпеки на транспорті про відмову у її скасуванні,

В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті Павлія Назара Івановича та Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, винесеної Відділом державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті та рішення Державної служби України з питань безпеки на транспорті про відмову у її скасуванні.
Позовні вимоги мотивовано тим, що посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті постановою про накладення адміністративного стягнення №ПС006111 від 12.08.2025 позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), про що він дізнався 30.09.2025, коли листом відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті №3838/27/23-25 від 30.09.2025 отримав зазначену постанову №ПС006111 від 12.08.2025 та частину матеріалів перевірки до неї.
Скориставшись своїм правом на передбачений законом досудовий порядок оскарження вказаної постанови №ПС 006111 від 12.08.2025, позивач подав 08.10.2025 до Державної служби України з безпеки на транспорті скаргу, на неправомірні дії відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті з обґрунтуванням її незаконності та проханням про скасування постанови.
23.10.2025 ОСОБА_1 отримав лист Державної служби України з безпеки на транспорті №8910/3.3/15-25 від 14.10.2025 про відмову у скасуванні постанови відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області №ПС006111 від 12.08.2025, з чим позивач категорично не погоджується посилаючись на те, що постановою відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті №ПС006111 від 12.08.2025 на ОСОБА_1 за результатом розгляду акту проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №ОАР017672 від 08.07.2025 (складеного старшим державним інспектором Туряниця В.В.) та доповідної записки старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Туряниці В.В. за №27585/27/18-25 від 09.07.2025, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 132-2 КУпАП та накладено штраф у розмірі 51 000 грн. Відповідно до наданих відділом державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті матеріалів перевірки, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за наступне: 08.07.2025 в 11:10 год. в с. Королево Берегівського району по вул. Червоноармійська біля АЗС GROUP OIL (дорога місцевого значення О-070301) під час проведення документально-вагового контролю автомобіля VOLVO/SCHMITZ з номерним знаком НОМЕР_1 / НОМЕР_2 перевізника ОСОБА_2 виявлено у товарно-транспортній накладній (ТТН) №418 від 08.07.2025, згідно якої вантажовідправником був ФОП ОСОБА_1 , що перевозився вантаж щебінь фракції 20-40, а фактична маса транспортного засобу складає 41 484 т, при допустимих 24 т (обмеження ваги при перевезенні дорогою місцевого значення), що складає 72,85% при перевезенні подільного вантажу. 
Позивач ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, необґрунтованою та винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права, покликаючись на те, що його притягнуто до відповідальності саме як вантажовідправника, що не є тотожним поняттю «уповноважена посадова особа» у контексті даного правопорушення. Правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 132-2 КУпАП, має своїм об`єктом порушення порядку внесення відомостей до ТТН. Проте, фактичні дії з внесення відомостей та контролю вантажу, здійснювалися конкретним працівником ФОП ОСОБА_3 – бухгалтером ОСОБА_4 , що підтверджується посадовою інструкцією бухгалтера, затвердженої наказом ФОП ОСОБА_1 №03/280423 від 23.04.2023, та довідкою ФОП ОСОБА_1 про трудові відносини №01/071025/05 від 07.10.2025. Таким чином, саме бухгалтер ОСОБА_4 наділена повноваженнями та зобов`язана згідно трудового договору №2932513339/1 від 28.04.2023 та посадової інструкції в період часу з 01.05.2023 по 30.08.2025: вносити дані до ТТН, здійснювати контроль за своєчасним і правильним оформленням первинних документів ФОП ОСОБА_1 . Згідно копії ТТН №418 від 08.07.2025 підпис ФОП ОСОБА_1 - відсутній, а лише міститься надпис: «б/п», що не відповідає його підпису. Враховуючи, що ТТН №418 від 08.07.2025 позивач не виготовляв та не підписував, в матеріалах перевірки відсутні будь-які дані того, що він погоджував умови перевезення, здійснював його оформлення або ніс відповідальність за дані, внесені до ТТН №418 від 08.07.2025.
Враховуючи, що допустима маса вантажного автомобіля в Україні, згідно п. 22.5 розділу 22 Правил дорожнього руху (ПДР) та Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007, складає 40 тон, а згідно наданих документів навантаження становило 41,5 тон (що лише на 3,71% перевищує допустимі), застосування ч. 4 ст. 132-2 КУпАП позивач вважає необґрунтованим та незаконним.
Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) в особі Управління державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Білова О.В. подала до суду відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області 08.07.2025 було проведено габаритно-ваговий (документальний) контроль транспортного засобу VOLVO/SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 перевізника ОСОБА_2 (акт ОАР 017672 від 08.07.2025), який мав перевищення маси на 72,85% при нормативно встановленій фактичній масі транспортного засобу для перевезення подільного вантажу автомобільними дорогами місцевого значення, що, відповідно до п. 22.5 ПДР України, становить 24 т. Відомості щодо загальної маси транспортного засобу разом із вантажем зазначені у товарно-транспортній накладній №418 від 08.07.2025.
За наявної товарно-транспортної накладної №418, старшим державним інспектором було зафіксована невідповідність вимогами пункту 22.5 Правил дорожнього руху України щодо зазначення фактичної маси із перевищенням вагових параметрів. Відповідальність за вказане порушення покладається на ОСОБА_1 який визначений вантажовідправником в ТТН №418 та відповідно до статті 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків. При визначенні особи, відповідальної за виявлене правопорушення, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області було направлено виклик на розгляд справи позивачу. Листом від 24.07.2025 № 65622/27/24-25 позивачу повідомлено про підстави для виклику, а також про негативні наслідки неявки. Рекомендоване поштове відправлення №0601173813736 повернулося за закінченням терміну зберігання 11.08.2025 . Розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 12.08.2025, за результатами якого винесено постанову ПС006111 від 12.08.2025. Постанова зареєстрована у Відділі 12.08.2025 за №81648/27/27-25 та направлена разом із супровідним листом №71291/27/24-25 від 13.08.2025 рекомендованим поштовим відправленням №0601181176087, яке повернулося без вручення 05.09.2025.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець від 21.05.2018. Номер запису: 24800000000208801. Станом на 20.10.2025 року господарська діяльність припинена 20.10.2025. Номер запису: 2004800060004208801. Підстава: власне рішення. Однак, станом на день винесення оскаржуваних постанов, позивач здійснював підприємницьку діяльність, а відтак, несе відповідальність за раніше зафіксоване правопорушення. Уповноважені на те посадові особи Укртрансбезпеки, як того вимагає ст.279-5 КУПАП при винесенні постанови, встановили відповідальну особу вантажовідправника на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань саме Тітаренка Є.А. 
Також представник відповідача повідомила суд, що позивачем пред`явлено позов до в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області (далі Відділу) Павлія Назарія Івановича, який 12.08.2025 прийняв рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та виніс оскаржувану На старшого державного інспектора Відділу Павлія Н.І. покладено виконання обов`язків начальника Відділу наказом Голови Укртрансбезпеки №649-К від 15.05.2025 року. Наказом №1372-К від 01.10.2025 ОСОБА_5 звільнено з займаної посади за угодою сторін. Наразі, відповідно до наказу Голови Державної служби України з безпеки на транспорті від 18.07.2025 №1182 утворено відділ державного контролю на наземному транспорті у складі Управління державного нагляду (контролю) у Закарпатській області, виконуючим обов`язки заступника начальника якого призначений Павлій Н.І. Таким чином, представляти інтереси відповідача, юридичної особи, незалежно від порядку її утворення, можуть керівники ,члени виконавчого органу, інші особи, уповноважені діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) або через представника. Представництво інтересів у даній справі доручено Біловій Олександрі Валеріївні, яка працює на посаді головного спеціаліста відділу правової роботи в територіальних органах управління правової роботи територіальних органів Юридичного департаменту. На підтвердження наданих повноважень Головою Укртансбезпеки Білову Олександру Валеріївну уповноважено представляти інтереси Державної служби з безпеки на транспорті, її територіальних органів, її посадових осіб з усіма правами, що надані процесуальним законодавством України, стороні, третій особі, представнику сторони та третьої особи із правами та обмеженнями встановлені довіреністю №450/5.1.1/14-25 від 14.01.2025.
З огляду на викладене представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
18.03.2026 та 19.03.2026 позивач подав до суду додаткові пояснення у справі, згідно яких вважає, що основною підставою для скасування винесеної постанови ПС№006111 від 12.08.2025 є те, що вантажовідправник під час завантаження транспортного засобу не перевищив нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри встановлені у пункті 22.5 розділу 22 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі Правила), а дотримався вагових обмежень визначених у пункті 22.1 цих Правил, які полягають у вимогах до маси вантажу, що перевозиться, а також розподілу навантаження на осі, які не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу, тому відповідач, в особі територіального органу вийшов за межі диспозиції статті 132-2 КУпАП.
Позивач Тітаренко Є.А. для участі у розгляді справи не з`явився.
Справу розглянуто у відсутність позивача ОСОБА_1 за участю його представника Бори Ю.В.
Представник позивача Бора Ю.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві та додаткових поясненнях по справі. Позовні вимоги просив задоволити. 
Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Білова О.В. у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву, у задоволенні позову просила суд відмовити. 
Заслухаши пояснення, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.
Правовідносини у сфері перевезення вантажів регулюються Законом України від 05.04.2001 №2344-III «Про автомобільний транспорт» .
Відповідно до частини 11 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Відповідальність за внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні передбачена ч.1 ст. 132-2 КУпАП.
Частиною 3 указаної статті визначена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків включно.
Частиною 4 указаної статті визначена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 30 відсотків.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (ПДР) передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.
Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».
Вимоги цього пункту не поширюються на транспортні засоби спеціального призначення, які виконують функції зимового утримання автомобільних доріг, та Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту під час слідування (повернення) до (з) місця виконання заходів із захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, гасіння пожеж.
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах визначається Порядком здійснення габаритновагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).
Відповідно до п. 3 указаного Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження;
Великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри (ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»).
Великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 №1306.
Згідно ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.
Відповідно до ч.1 ст. 279-5 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.
Статтею 14 КУпАП визначено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
Згідно ст. 229 КУпАП органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (стаття 119, частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частина п`ята статті 133, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).
Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:
1) на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).
Отже статтею 132-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу, що накладається на спеціального суб`єкта - уповноважену посадову особу вантажовідправника.
Судом встановлено, що постановою відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті №ПС006111 від 12.08.2025, за результатами розгляду акту проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №ОАР017672 від 08.07.2025, складеного старшим державним інспектором Туряниця В.В. та доповідної записки старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Туряниці В.В. за №27585/27/18-25 від 09.07.2025, позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 132-2 КУпАП та накладено штраф у розмірі 51 000 грн. Працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області 08.07.2025 було проведено габаритно-ваговий (документальний) контроль транспортного засобу VOLVO/SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 перевізника ОСОБА_2 (акт ОАР 017672 від 08.07.2025), який мав перевищення маси на 72,85% при нормативно встановленій фактичній масі транспортного засобу для перевезення подільного вантажу автомобільними дорогами місцевого значення, що, відповідно до п. 22.5 ПДР України, становить 24 т. Відомості щодо загальної маси транспортного засобу разом із вантажем зазначені у товарно-транспортній накладній №418 від 08.07.2025.
Так, 08.07.2025 в 11:10 год. в с. Королево Берегівського району по вул. Червоноармійська біля АЗС GROUP OIL (дорога місцевого значення О-070301) під час проведення документально-вагового контролю автомобіля VOLVO/SCHMITZ з номерним знаком НОМЕР_1 / НОМЕР_2 перевізника ОСОБА_2 виявлено у товарно-транспортній накладній (ТТН) №418 від 08.07.2025, згідно якої вантажовідправником був ФОП ОСОБА_1 , що перевозився вантаж щебінь фракції 20-40, а фактична маса транспортного засобу складає 41 484 т, при допустимих 24 т (обмеження ваги при перевезенні дорогою місцевого значення), що складає 72,85% при перевезенні подільного вантажу.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець від 21.05.2018. Номер запису: 24800000000208801. Станом на 20.10.2025 року господарська діяльність припинена 20.10.2025. Номер запису: 2004800060004208801. Підстава: власне рішення. 
Таким чином, станом на день винесення оскаржуваних постанов, позивач здійснював підприємницьку діяльність.
Скориставшись своїм правом на передбачений законом досудовий порядок оскарження вказаної постанови №ПС 006111 від 12.08.2025, позивач подав 08.10.2025 до Державної служби України з безпеки на транспорті скаргу, на неправомірні дії відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті з обґрунтуванням її незаконності та проханням про скасування постанови.
23.10.2025 ОСОБА_1 отримав рішення Державної служби України з безпеки на транспорті №8910/3.3/15-25 від 14.10.2025 про відмову у скасуванні постанови відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області №ПС006111 від 12.08.2025. 
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З`ясування наведених вище обставин проводиться шляхом дослідження доказів та надання їм оцінки в порядку ст. 252 КУпАП. 
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

У даному випадку суд встановив, що вантажовідправник під час завантаження транспортного засобу не перевищив нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри встановлені у пункті 22.5 розділу 22 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі Правила), а дотримався вагових обмежень визначених у пункті 22.1 цих Правил, які полягають у вимогах до маси вантажу, що перевозиться, а також розподілу навантаження на осі, які не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
Адміністративна відповідальність вантажовідправника, передбачена статтею 132-2 КУпАП настає виключно за внесення відомостей про масу або габарити вантажу до товарно транспортної накладної , що не відповідають фактичним даним, зазначеним в цій ТТН, а не за саме перевезення із порушенням норм, визначених у пункті 22.5 Правил.
Визначальним, при вирішенні питання для притягнення вантажовідправника до адміністративної відповідальності, є питання визначення гранично допустимої маси вантажу, яку вантажовідправник може відвантажити автомобільному перевізнику (вантажопідйомність). 
Зі змісту Правил дорожнього руху України, а саме розділу 22 «Перевезення вантажу», пункту 22.1 Правил випливає, що маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
Такі характеристики містяться в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, як тягача, так й причепу. 
У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , та причепа СTI496867, д.н.з. НОМЕР_4 , який здійснював перевезення вантажу, зазначена повна маса та маса без навантаження. 
Повна маса -це максимальна маса КТЗ - технічно допустима максимальна маса, вказана підприємством – виробником.
Для тягача вона складає 19 тон, для причепу – 34 тони. 
Для того, щоб порахувати вантажопідйомність авто, необхідно використати формулу: «Повна маса» – «Маса без вантажу» = «Вантажопідйомність» (всі значення беруться зі свідоцтва про реєстрацію ТЗ).
Вантажопідйомність= 34000-6480=27520 кг. 
Це означає, що допустима маса вантажу при завантажені має складати до 27520 кг (27,52 тон.) За даними ТТН №418 від 08.07.2025: - маса щебня фракції 20-40 склала 27,14 тон (27014 кг); -маса тягача - 7 864 кг; -маса причепу – 6 480 кг. 
Таким чином, вантажовідправником не перевищувалася вантажна норма. 
Арифметичним розрахунком шляхом додавання маси авто, маси причепу та маси вантажу підтверджується зазначена в ТТН загальна маса З ВАНТАЖЕМ: 7 864+6 480+27014=41484 кг. 
Тобто, за наявними відомостями ТТН №418 від 08.07.2025, та за підтвердженим розрахунком суд приходить до висновку, що вантажовідправник не перевантажив транспортний засіб, що означає - відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 132-2 КУпП.
Крім цього, при проведенні рейдової перевірки, на підставі якої було притягнуто мене як вантажовідправника, відповідач здійснив лише документальний контроль, тобто, за визначенням пункту 2 підпункту 51 є визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу. 
З цього слідує, що посадова особа не пересвідчилась чи відповідає дійсності заявлена в ТТН №418 від 08.07.2025 маса вантажу та загальна маса транспортного засобу разом із вантажем, та не здійснив вимірювання (зважування) - процесу визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритновагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу. Підтверджуючим документом вчинення факту перевищення допустимої ваги при перевезенні транспортними засобами дорогами України, повинна бути Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю (форма довідки визначена Порядком №1007/1207, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за №215/24992), яка в даному випадку не складалась, а габаритно-ваговий контроль не здійснювався.
Статтею 51-1 Закону України «Про автомобільний транспорт», обов`язки вантажовідправника стосуються належного оформлення вантажу, його упаковки, маркування та надання достовірної інформації про його вагу та габарити, з чого вбачається, що вантажовідправник виконав свої обов`язки, передавши вантаж у стані, придатному для перевезення, та надавши достовірні дані про його характеристики, що відображено у товарно-транспортній накладній. 
Вантажовідправник не міг знати або впливати на оперативний вибір маршруту водієм/перевізником, який свідомо чи несвідомо обрав ділянку дороги з ваговим обмеженням до 24 тон (по фактичній вазі транспортного засобу разом із вантажем).
Контроль за дотриманням вагових обмежень до 24 тон та вимог дорожніх знаків (зокрема, Знаку 3.15 ПДР), є виключною сферою відповідальності перевізника та його працівника — водія.
За таких обставин, постанова про адміністративне правопорушення є незаконною та не правомірною та підлягає скасуванню.
Наявність порушення з боку позивача не підтверджується допустимими доказом.
Виходячи із встановлених обставин, враховуючи те, що оскаржену постанову винесено з порушенням вимог закону, безпідставним притягненням позивача до аміністративної відповідальності порушено його права, оскаржені рішення та постанова є протиправною, тому підлягає скасуванню.
Справу про адміністративне правопорушення відносно позивача слід закрити, оскільки немає доказів події адміністративного правопорушення, а відсутність події адміністративного правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП виступає обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення. 
З наведених мотивів, оцінивши докази у справі, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З врахуванням висновку суду про ухвалення рішення на користь позивача, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 605,60 грн. 
Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 10, 77, 139, 205, 241-246, 250, 255, 257, 262, 286 КАС України, суд, -  
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 – задоволити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Державної служби України з безпеки на транспорті №8910/3.3/15-25 від 14.10.2025.
Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті №ПС006111 від 12.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 132-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51 000,00 грн та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області (код ЄДРПОУ 39816845, юридична адреса: вул.Антоновича, буд. 51, м.Київ, 03150) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 27.04.2026.  

Головуючий	Т. Ю. Левко