Справа № 333/1218/26
Провадження № 2/333/2353/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Мельникова К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки і піклування до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про відібрання малолітньої дитини у батька без позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів на її утримання,
за участі:
представника позивача - ОСОБА_3 ,
третьої особи - ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача - районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки і піклування звернувся до суду з позовом, в якому просить відібрати малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення його батьківських прав відносно дитини; стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь будь-якої особи, яка буде здійснювати опіку, аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх видів доходу, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що на профілактичному обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває малолітня - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 , видане 09.01.2024р. Жовтневим ВДРАЦС РС Запорізького МУЮ). Підставою для взяття на облік є проживання дитини в сім`ї, в якій батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Батько дитини- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, проживає окремо від дитини, матеріально не утримує, майже не спілкувався з донькою. Мати дитини - ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дитина тривалий час проживала в родині ОСОБА_2 , яка опікувалася дитиною та матеріально утримує. 28.11.2024 відповідно до наказу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради № 5033, малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було тимчасово влаштовано до родини ОСОБА_2 . Оскільки така поведінка батька суперечить інтересам дитини, діючи відповідно до чинного законодавства, відділ служби у справах дітей звернувся з поданням до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як органу опіки та піклування, про вирішення питання доцільності звернення до Комунарського районного суду м. Запоріжжя про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів на утримання дитини. Дана позовна заява була розглянута Комунарським районним судом м.Запоріжжя, за результатами розгляду рішенням від 12.09.2025 у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Суд попередив ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час проведення бесіди з батьком у листопаді 2025р., він зобов`язався змінити свою поведінку та приділяти більше уваги вихованню та утримання своєї доньки, однак на сьогоднішній день жодних змін у ставленні батька до виховання дитини не відбулося. Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , батько дитиною не опікується, матеріально не утримує, не цікавиться її навчанням, канцприладдям не забезпечує, не піклується про стан здоров`я дитини, спілкується з дитиною дуже зрідка. Під час бесіди з неповнолітньою ОСОБА_6 , вона зазначила, що з батьком проживати вона категорично не бажає, оскільки він веде аморальний спосіб життя, про неї не піклується, нічого їй не купляє. Коли вона хворіла він до неї не приходив. Вищевикладені обставини стали підставою звернення з даним позовом до суду.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2026 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2026 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила наступне, що вона піклується про дитину з 2020 року а з 2022 дівчинка постійно живе з нею. Дитина не хоче проживати з батьком. Хоча дитина дуже боляче переживає коли батько не поруч, вона відчує, що вона йому не потрібна. Коли вона лежала в лікарні, він не чим не допоміг їй. Незважаючи на рішення суду від 12.09.2025 року батько дитини не змінив своє відношення до неї. Він не забезпечує дитину необхідними для навчання, не піклується станом здоров`я та купівлею ліків для неї, байдужий до процесу розвитку і навчання у школі, заняттях танцями та навчанням у музичній школі. Не знає, що потрібно дитині з одягу та взуття. 
Відповідач ОСОБА_1 будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився і не повідомив суду про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення.
Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.
При судовому розгляді встановлено наступне.
Відповідач по справі ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження НОМЕР_1 , видане 09.01.2024р. Жовтневим ВДРАЦС РС Запорізького МУЮ.
Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 05.09.2019 року, мати дитини ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відділ служби у справах дітей звернувся з поданням до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як органу опіки та піклування, про вирішення питання доцільності звернення до Комунарського районного суду м. Запоріжжя про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів на утримання дитини. Дана позовна заява була розглянута Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за результатами розгляду рішенням від 12.09.2025 у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Рішенням суду встановлено, що дійсно після смерті матері за домовленістю між батьком дитини та ОСОБА_2 дитина почала постійно проживати в родині ОСОБА_2 задля збереження сприятливого для дитини середовища, ОСОБА_2 забезпечує умови необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. При цьому, відповідач не ухиляється від спілкування з донькою, намагається налагодити з нею відносини, що не заперечувалось самою дитиною в суді. Суд погодився, що відповідач не піклується про дитину в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; недостатньо вживає заходів до нормалізації їх відносин. Проте зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності судом не розцінено як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батька, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Разом з тим, суд попередив ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до письмових пояснень неповнолітньої ОСОБА_6 , наданих позивачем,, вона зазначила, що з батьком проживати вона категорично не бажає, оскільки він веде аморальний спосіб життя, про неї не піклується, нічого їй не купляє. Коли вона хворіла він до неї не приходив. 
З письмових пояснень відповідача від 23.01.2026 року, наданих позивачем, вбачається, що він повідомлений про те, що відносно нього подана позовна заява про відібрання дитини, оскільки він не справляється з вихованням доньки. Також він зазначає, що після рішення Комунарського суду яким було відмовлено у позбавлені його батьківських прав відносно доньки, жодних суттєвих змін не відбулося, донька продовжує жити не з ним, утримувати матеріально доньку він не може. А також зазначив, що він не заперечує аби в нього відібрали доньку на один рік без позбавлення його батьківських прав. Зобов`язується за цей період вирішити матеріально побутові проблеми та налагодити контакт з донькою аби в подальшому виховувати її самостійно.
Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як органу опіки і піклування від 07.05.2026, орган опіки і піклування вважає доцільним відібрати малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення його батьківських прав та стягнути з нього аліменти на утримання дитини.
Крім того, в судовому засіданні було з`ясовано думку малолітньої дитини ОСОБА_4 , яка пояснила, що батько про неї не піклується і не допомагає. Один раз на місяць він поповнює їй мобільний рахунок. Жити у нього не бажає, оскільки він випиває, курить. Їй подобається жити у ОСОБА_2 , вона називає її « ОСОБА_7 ». ОСОБА_2 створила їй належні умови для проживання, опікується нею. 
Відповідно до вимог ст. 170 СК України, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.
Відповідно до ч.1,2,3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім 'і' та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостіиного життя. 
Відповідно до ч. З ст. 155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. 
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, Суд може постановитирішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи іх батьківських прав, уразі коли батьки ухиляються від виконання своіх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. 
Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007р.№3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення від виконання своіх обов 'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, іх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступудо культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для о,тримання нею освіти.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
В положенні принципу 6 «Декларації прав дитини» Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 зазначено, що «дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків, у всякому випадку, в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення».
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
За викладених обставин, суд вважає, що батько дитини- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, проживає окремо від дитини, матеріально не утримує, майже не спілкується з донькою, що суперечить інтересам самої дитини та нормам чинного законодавства. 
Таким чином, позовні вимоги в частині відібрання у відповідача дитини без позбавлення його батьківських прав є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, а тому задовольняються судом в цій частині.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів, слід зазначити таке.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом.
Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч. 2ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.1ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно із ч.1ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.
З урахуванням викладених обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 - у розмірі 1/4 частки всіх видів її доходу, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.01.2026 року до досягнення дитиною повноліття.
Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 164, 165, 180-183 СК України, ст. ст. 12, 76-78, 81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
В и р і ш и в :
Позов районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як органу опіки і піклування до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про відібрання малолітньої дитини у батька без позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів на її утримання задовольнити.
Відібрати малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення його батьківських прав.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь будь-якої особи, яка буде здійснювати опіку/піклування, аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 30.01.2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 3328 /три тисячі триста двадцять вісім/ гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, код ЄДРПОУ 37573541, розташована за адресою: 69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд.32.
Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.В. Ковальова