Справа № 158/1246/26
Провадження № 2/0158/725/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

20 травня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Корецької В.В.
за участю секретаря Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є повнолітнім та продовжує навчання у вищому військовому навчальному закладі на денній формі навчання за державним замовленням, у зв`язку із чим немає можливості самостійно себе утримувати.
Батько дитини – відповідач по справі ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання свого сина ОСОБА_3 – не надає, у зв`язку з цим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до наступного висновку.
Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.10.2007 року.
Як вбачається із довідки №395/164 від 20.03.2026 року, ОСОБА_3 , перебуває на військовій службі (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів в Житомирському військовому інституті імені С.П. Корольова з 30.07.2025, орієнтовно по червень 2029. ОСОБА_3 знаходиться на неповному державному забезпеченні, а саме утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами: грошове, продовольче, речове, квартирно –експлуатаційне, медичне забезпечення.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.
Так, відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Тобто, повнолітній син відповідача має право на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання і до досягнення ним двадцяти трьох років, а обов`язок щодо надання вказаної допомоги поширюється на обох батьків, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Частина 1 ст. 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на денній формі навчання, у зв`язку із чим не працює, потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, канцелярське приладдя, тощо. Оскільки він на даний час не спроможний себе забезпечити, то саме на батьків покладається такий обов`язок.
Враховуючи те, що повнолітній син відповідача продовжує навчання на денній формі навчання та немає можливості працевлаштуватися, суд вважає, що він дійсно потребує матеріальної допомоги.
Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнього сина, який навчається, не може бути перекладено винятково на матір дитини.
Відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували незадовільний стан його здоров`я, наявність непрацездатних батьків та свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу на навчання сина.
Відтак, враховуючи наведене, беручи до уваги матеріальний стан сторін, потреби повнолітньої дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчанням, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років.
Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання.
Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Згідно із положенням ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 1331 грн 20 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись статтями 12, 19, 81, 263-265, 274-279, 430 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання – задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на його утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня звернення до суду 23.03.2026 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька