ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/7721/25 Суддя (судді) першої інстанції: Альона КАЛІНОВСЬКА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача: Собківа Я.М., 
суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив: 
- визнати протиправними дії житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо прийняття рішення оформленого у формі протоколу № 2 від 27.03.2025;
- скасувати рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) оформлене у формі протоколу №2 від 27.03.2025;
- зобов`язати житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ): зарахувати ОСОБА_1 та членів його сім`ї до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в позачерговому порядку датою перебування в списках військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею);- позачергово визначити розмір компенсації за належне ОСОБА_1 та його сім`ї для отримання жиле приміщення за нормою 13,65 кв. метра жилої площі на військовослужбовця і кожного члена його сім`ї, який перебуває з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;- позачергово прийняти та затвердити рішення про надання ОСОБА_1 компенсації за належне йому та його сім`ї для отримання жиле приміщення;- позачергово включити ОСОБА_1 до списку осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації за належне йому та його сім`ї для отримання жиле приміщення та подати його на затвердження Голові Держприкордонслужби.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року закрито провадження у справі. 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті. 
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги на більш тривалий, розумний термін, у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
01 грудня 2025 року відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вже звертався до Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 580/1523/24 з позовними вимогами, а саме:
1) визнати протиправними дії начальника та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо прийняття спільного рішення оформленого у формі протоколу № 14 від 28.12.2023 в частині, що стосується ОСОБА_1 , а також щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.10.2023;
2) скасувати рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 оформлене у формі протоколу №14 від 28.12.2023 в частині, що стосується ОСОБА_1 ;
3) зобов`язати житлову комісію та начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- зарахувати ОСОБА_1 на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання датою перебування у списку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею);
- визначити розмір компенсації за належне ОСОБА_1 та його сім`ї для отримання жиле приміщення за нормою 13,65 кв. метра жилої площі на військовослужбовця і кожного члена його сім`ї, який перебуває з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;
- прийняти та затвердити рішення про надання ОСОБА_1 компенсації за належне йому та його сім`ї для отримання жиле приміщення;
- включити ОСОБА_1 до списку осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації за належне йому та його сім`ї для отримання жиле приміщення на подати його на затвердження Голові Держприкордонслужби.
За наслідками розгляду вищезазначених позовних вимог рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2025 у справі №580/1523/24 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язання вчинити дії та ухвалено в цій частині нове судове рішення, а саме:
1) визнано протиправними дії Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду заяв ОСОБА_1 від 07.12.2023 та від 27.10.2023;
2) зобов`язано Житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.12.2023 щодо зарахування на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення житловими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку, з датою перебування в списку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею) та заяву ОСОБА_1 від 27.10.2023 щодо визначення розміру компенсації та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України, з урахуванням висновків суду, зазначених у даній постанові; в решті рішення суду залишено без змін.
У задоволенні позовних вимог позивача щодо: зобов`язання житлової комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ):
1) зарахувати ОСОБА_1 та членів його сім`ї до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в позачерговому порядку датою перебування в списках військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею);
2) позачергово визначити розмір компенсації за належне ОСОБА_1 та його сім`ї для отримання жиле приміщення за нормою 13,65 кв. метра жилої площі на військовослужбовця і кожного члена його сім`ї, який перебуває з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;
3) позачергово прийняти та затвердити рішення про надання ОСОБА_1 компенсації за належне йому та його сім`ї для отримання жиле приміщення;
4) позачергово включити ОСОБА_1 до списку осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації за належне йому та його сім`ї для отримання жиле приміщення та подати його на затвердження Голові Держприкордонслужби - відмовлено судом.
На виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі 580/1523/24, на засіданні житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянуто заяви ОСОБА_1 та відмовлено у їх задоволенні.
В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції дійшов висновку, що підставою для звернення позивача до суду із даним позовом у справі №580/7721/25 є його незгода з рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятим на виконання рішення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2025 року у справі №580/1523/24, а вимоги позивача зобов`язального характеру є похідними вимогами від вищезазначеної позовної вимоги щодо скасування рішення житлової комісії
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.
Як встановлено матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив: 
- визнати протиправними дії житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо прийняття рішення оформленого у формі протоколу № 2 від 27.03.2025;
- скасувати рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) оформлене у формі протоколу №2 від 27.03.2025;
- зобов`язати житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ): зарахувати ОСОБА_1 та членів його сім`ї до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в позачерговому порядку датою перебування в списках військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею);- позачергово визначити розмір компенсації за належне ОСОБА_1 та його сім`ї для отримання жиле приміщення за нормою 13,65 кв. метра жилої площі на військовослужбовця і кожного члена його сім`ї, який перебуває з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;- позачергово прийняти та затвердити рішення про надання ОСОБА_1 компенсації за належне йому та його сім`ї для отримання жиле приміщення;- позачергово включити ОСОБА_1 до списку осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації за належне йому та його сім`ї для отримання жиле приміщення та подати його на затвердження Голові Держприкордонслужби.
З аналізу позовної заяви колегія суддів зазначає, що у справі №580/1523/24 предметом оскарження був протокол житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) №14 від 28.12.2023 року, тоді як на даний час предметом оскарження є протокол №2 від 27.03.205 року. Що стосується інших позовних вимоги, то судом по суті вони не розглядались у справі № 580/1523/24, а відмовою у їх задоволенні слугувало те, що відповідачем при винесенні протоколу №14 від 28.12.2023 року чітко не вирішено питання про відмову чи про задоволенні заяви позивача від 07.12.2023 року та 27.10.2023 року. Крім того, у даній справі інший склад учасників процесу. 
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з приписами ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.
У ст.124 Конституції України проголошено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до положень ст.6 Конституції України, Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконання або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
У свою чергу, відповідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України встановлено, що суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійснення ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Положеннями ст. 238 КАС України визначено чіткі підстави закриття провадження у справі, а саме суд закриває провадження у справі:
1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;
2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;
3) якщо сторони досягли примирення;
4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;
5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;
6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і не чинними рішенням суду, яке набрало законної сили;
7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили;
8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції передчасно застосовано норми пункту 1 частини 1 ст. 238 КАС встановивши, що даний спір не відноситься до компетенції адміністративних судів і не може бути розглянутий за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки, в даній ситуації на переконання суду, спір у даній справі, не є спором між учасниками публічно-правових відносин. 
У зв`язку із зазначеним вище, колегія суддів вважає передчасним та необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі.
Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином наведені обставини не досліджено, відповідної оцінки їм не надано, невірно застосовано норми процесуального права у зв`язку з чим безпідставно закрито провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладене та є таким, що відповідають обставинам справи.
Отже, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Отже, суддя суду першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження справі, чим порушив норми процесуального права.
За таких обставин керуючись ст.320 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України. 

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Сорочко Є.О.

Суддя Чаку Є.В.