Справа № 333/1833/26
Провадження № 2/333/2634/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 травня 2026 року     м. Запоріжжя 
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Березовської Д.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Лазорка Романа Йосифовича до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, -
В С Т А Н О В И В:
17.02.2026 року ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Лазорка Р.Й. звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О., приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.
Свої вимоги мотивувала тим, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. був вчинений виконавчий напис № 76362 від 09.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в сумі 6 458 грн. 17 коп., на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком А.О. було відкрито виконавче провадження № 68028003 від 30.12.2021 року щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого напису.
Зазначає, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника. Крім того, виконавчий напис вчинений на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, а тому він не підлягає виконанню.
Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 09.10.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 76362, про звернення стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» в сумі 6 458 грн. 17 коп., а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 4 000,00 грн. та судовий збір в розмірі 1 331 грн. 20 коп. за подання позовної заяви та 665 грн. 60 коп. за подання заяви про забезпечення позову. 
Ухвалою судді від 17.02.2026 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; витребувано: у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка А.О. належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження № 68027003; у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином засвідчену копію матеріалів нотаріальної справи, відповідно до яких ним вчинено виконавчий напис № 76362 від 09.10.2020 року. 
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2026 року заяву ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Лазорка Р.Й. про забезпечення позову задоволено, зупинено примусове стягнення, що здійснюється на підставі вищевказаного оспорюваного виконавчого напису № 76362, вчиненого 09.10.2020 року, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.
На виконання ухвали суду від 17.02.2026 року від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка А.О. до суду надійшли належним чином засвідчена копія матеріалів виконавчого провадження № 68028003.
04.03.2026 року на адресу суд від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, за змістом яких відповідач не погоджується з вимогою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн., оскільки вважає її безпідставною, суттєво завищеною та неспівмірною з наданими послугам, посилаючись на те, що вказана справа не є досить складною, розглядається в порядку спрощеного провадження та не відповідає середньоринковим цінам на такі послуги, вважає, що ціна за підготовку та написання позовної заяви у сумі 1 500,00 грн. заявлена представником позивача є неспівмірною, оскільки не відповідає складності справи та обсягу наданих послуг. Також посилався на те, що надана копія квитанції на підтвердження сплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу не може вважатися належним доказом у справі оскільки в ній відсутній податковий код підприємства та кореспондуючий рахунок бухгалтерського обліку, сума якого вноситься до каси підприємства, підписи уповноважених на це осіб. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат на професійну технічну допомогу з відповідача у розмірі 4 000,00 грн. просив відмовити.
23.04.2026 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача – адвокат Лазорко Р.Й. надіслав письмові заперечення на клопотання представника відповідача щодо зменшення понесених витрат на професійну правничу допомогу, в якій зазначив, що відповідач не надав жодного належного доказу та не спростував те, що понесені позивачем витрати на оплату професійної допомоги є неспівмірними у порівнянні з обсягом виконаних робіт, складності справи та ринковими цінами. Також вказав, що вартість наданих правових послуг адвокатом позивачу також є невисокою у порівнянні з витраченим часом роботи адвоката, а тому вважає, що позивачем надано суду достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження понесених витрат на оплату професійної правничої допомоги.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, свої інтереси в суді довірила представляти адвокату Лазорко Р.Й., який надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, пояснення щодо позову не подав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 19.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 76362, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є боржником за кредитним договором № 353517896 від 02.08.2019 року, укладеним з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № 28/1118-01 від 28.11.2018 року є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № 05/0820-01 від 05.08.2020 року є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», заборгованість за кредитним договором № 353517896 від 02.08.2019 року у сумі 6 458 грн. 17 коп. 
Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком А.О. 30.12.2021 року винесено за заявою ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» постанову про відкриття виконавчого провадження № 68028003 щодо примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису, вчиненого 09.10.2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 76362.
Звертаючись до суду з позовом позивач посилається на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника. Крім того, виконавчий напис вчинений на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, а тому він не підлягає виконанню.
У ст. 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями – не більше одного року.
Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.
Згідно з п.п. 1.1., 1.2. п. 1, п.п. 3.1., 3.5. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.
Відповідно до п. 1, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого п. 11 цього переліку).
Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
У постанові Верховного суду України від 05.07.2017 року № 754/9711/14-ц зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису – це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису – надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника – це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками – наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
З наданої суду позовної заяви вбачається, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора.
З позову вбачається, що ОСОБА_1 з наявністю в неї заборгованості перед ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» не згодна.
За таких обставин, між сторонами існував та існує не вирішений судом спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 04.03.2015 року в справі № 6-27цс15, від 11.03.2015 року в справі № 6-141цс14).
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.11.2016 року скасовано.
Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого п. 11 цього переліку)»; доповнити розділ п. 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.
Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 09.10.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.
Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Укладений з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредитний договір № 353517896 від 02.08.2019 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.10.2020 року в справі № 172/1652/18.
Вбачається, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 09.10.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 76362, про звернення стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» в сумі 6 458 грн. 17 коп., таким, що не підлягає виконанню.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір у розмірі 1 331 грн. 20 коп. за подання до суду позовної заяви та судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. за подання до суду заяви про забезпечення позову.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З поданих позивачем разом з позовною заявою доказів вбачається, що під час розгляду цієї справи ОСОБА_1 надавалася правнича допомога адвокатом Лазорком Р.Й., що підтверджується такими доказами: Договором про надання правової допомоги № 90 від 18.11.2025 року з детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Лазорком Р.Й. та копією платіжної інструкції № 280140165 від 19.01.2026 року про перерахування ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 4 000,00 грн. за оплату наданих послуг за договором № 90 від 18.11.2025 року .
Згідно з копією Детального опису робіт (наданих послуг), адвокатом надано клієнту наступні послуги професійної правничої допомоги:
- Зустріч з клієнтом, з`ясування підстав та мети звернення, надання правової консультації тривалістю 0,5 год., вартістю 500,00 грн.;
- Вивчення документів наданих клієнтом, відповідних нормативних актів, тривалістю 0,5 год., вартістю 500,00 грн.;
- Визначення правової позиції та судових перспектив вирішення питання клієнта тривалістю 0,5 год., вартістю 500,00 грн.;
- Складання адвокатського запиту, заяви про забезпечення позову 1,0 год., вартість 1 000,00 грн.;
- Складання позовної заяви, оформлення додатків до неї та подання до суду тривалістю 1,5 год., вартістю 1 500,00 грн.
В матеріалах справи міститься копія Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Лазорком Р.Й., видане 01.03.2019 року, серія ЛГ № 000214.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві позивач одночасно зазначив, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу (правову) допомогу складає 4 000,00 грн., та просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу.
Таким чином позивачем виконано вимоги ч. 1 ст. 134, ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Згідно зі ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI передбачено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19), зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Окрім того, при визначенні суми відшкодування виходить з критерію реальності та необхідності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Оцінюючи надані позивачем докази в підтвердження обсягів понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що послуги, які надавались адвокатом, зазначені в Детальному описі, відповідають критеріям дійсності та необхідності, однак при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд також виходить з того, що зазначена справа є малозначною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження. Категорія справ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, враховуючи предмет та підстави позову, сталість законодавство та судової практики щодо цих правовідносин, не є спором значної складності та не потребує дослідження великого обсягу доказів, крім того, є типовою справою для представника позивача.
На підставі викладеного, з урахуванням категорії справи, значення справи для сторін, рівня складності спірних правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності, розумності та пропорційності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, що справедливим буде стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу грошових коштів у розмірі 3 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», ст. ст. 13, 43, 76-81, 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Лазорка Романа Йосифовича до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович – задовольнити частково.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 76362, про звернення стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» за кредитним договором № 353517896 від 02.08.2019 року в сумі 6 458 грн. 17 коп. 
Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 42254696, адреса: 02094, м. Київ, бул. Верховної Ради, буд. 34, оф. 511) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ) судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 42254696, адреса: 02094, м. Київ, бул. Верховної Ради, буд. 34, оф. 511) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення складено і підписано суддею 01 травня 2026 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя        В.Б. Кулик