ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
01.06.2026	Справа № 910/1772/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства "Кристалбанк" до Приватного підприємства "Капренз" про стягнення 27 696,69 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 27 696,69 грн., з яких 26 595,00 грн. основного боргу та 1 101,69 грн. комісії за Банківською гарантією № Г/2025/3174-01 від 26.08.2025 року на підставі статей 526, 546, 548, 560, 569, 599, 625 Цивільного кодексу України.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2026 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.
Відповідач відзив на позов не подав, про розгляд справи судом повідомлений належним чином.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26.08.2025 року між Акціонерним товариством "Кристалбанк" (позивач, гарант, банк) та Приватним підприємством "БК Гарант" (найменування якого було змінено на Приватне підприємство "Капренз" (відповідач, принципал) укладено Заяву-договір на приєднання № Г/2025/3174-01 до Публічної пропозиції на укладення Договору про надання банківських гарантій Акціонерним товариством "Кристалбанк" (Договір гарантії).
На підставі вказаного Договору гарантії, 26.08.2025 року Акціонерним товариством "Кристалбанк" надано Банківську гарантію №Г/2025/3174-01 (гарантія), згідно якої гарант гарантує належне виконання відповідачем (принципал) зобов`язань по виконанню Договору про закупівлю, що укладається за результатами закупівлі (Код ДК 021:2015-03210000-6 - "Зернові культури та картопля" Картопля продовольча пізня (Львівська область) (Договір), укладеного принципалом з Головним центром капітального будівництва, реконструкції та закупівль Державної прикордонної служби України (бенефіціар).
Відповідно до умов наведеної банківської гарантії, гарант бере на себе безвідклично та безумовний обов`язок сплатити бенефіціару за першою письмовою вимогою бенефіціара грошову суму, пропорційну частині невиконаних принципалом зобов`язань, але в межах суми гарантії, що становить 26 595,00 грн. протягом 5 робочих днів з дня отримання письмової вимоги від юенефіціара, у разі невиконання або неналежного виконання (як повністю так і частково) принципалом своїх зобов`язань перед бенефіціаром за Договором про закупівлю.
Строк дії Гарантії до 31.01.2026 року.
Відповідно до пункту 4.4.5 Договору гарантії сторони домовились, що принципал зобов`язується відшкодувати гаранту в повному обсязі фактично сплачену гарантом суму за гарантією, в тому числі в повному обсязі повернути в порядку регресу суму відшкодування, що надавались для задоволення вимоги бенефіціара, в строк, що зазначений в письмовому повідомленні гаранта, а також інші витрати, пов`язані з гарантією, та комісії за користування гарантією.
При цьому, пунктом 6.11 Договору гарантії визначено, що за надання гарантії в межах лінії принципал сплачує гаранту комісію у розмірі, зазначеному в Заяві-договорі.
Пунктом 1.4 Заяви-договору про приєднання сторони передбачили, що у випадку сплати гарантом бенефіціару суми гарантії або її частини за рахунок власних коштів, принципал сплачує гаранту комісію за користування гарантією на рахунок, вказаний в пункті 1.3. Комісія за користування гарантією нараховується на суму фактично сплачених гарантом на користь бенефіціара коштів в розмірі 36% процентів річних починаючи з дня сплати гарантом коштів бенефіціару по день, що передує дню погашення принципалом заборгованості по сумі сплаченої гарантії.
Згідно листа № 06.1/10805-25-Вих від 11.12.2025 року Головним центром капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України повідомлено позивача про невиконання умов договору Принципалом. 
18.12.2025 року Акціонерним товариством "Кристалбанк" на виконання умов Банківської гарантії № Г/2025/3174-01 від 26.08.2025 року здійснено оплату на користь Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України в розмірі 26 595,00 грн. згідно платіжної інструкції № 350602 від 18.12.2025 року.
Після чого, банк повідомив принципала листом № 2473 від 24.12.2025 року про необхідність відшкодування протягом 7 календарних днів суми в розмірі 26 595,00 грн., а також комісії за користування гарантією у розмірі 36% від суми фактично сплачених банком на користь Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України коштів за кожен день заборгованості, з фактичного дня сплати банком коштів по день, що передує дня погашення заборгованості.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не виконано зобов`язання за Договором гарантії у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 27 696,69 грн., з яких 26 595,00 грн. сума відшкодування по сплаченій гарантії та 1 101,69 грн. комісії.
За змістом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України гарантія є видом забезпечення виконання зобов`язання.
Згідно зі статтею 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Порядок, умови надання та отримання Банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням № 639 (Положення про порядок здійснення банками та фінансовими компаніями операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затверджене Постановою Правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004 року), згідно з підпунктом 9 пункту 3 розділу І якого, гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.
Відповідно до статті 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано. Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією.
Гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії (частина 1 статті 565 Цивільного кодексу України).
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, яка є загальною щодо спорів про стягнення боргу за гарантією, враховуючи приписи статей 560, 563, 565 Цивільного кодексу України, обов`язок гаранта сплатити бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення принципалом зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення бенефіціаром гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає (постанови Верховного Суду від 18.10.2018 року у справі № 910/21641/17, від 20.06.2018 року у справі № 904/9536/17, від 02.03.2018 року у справі № 910/8297/17, від 14.11.2019 року у справі № 910/20326/17, від 18.06.2021 року у справі № 910/16898/19, від 07.12.2021 року у справі № 910/2831/20, від 21.12.2021 року у справі №910/17772/20).
В даному випадку, у справі, що розглядається, банк видав гарантію, що є безумовною і безвідкличною, тобто такою, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов (Аналогічного висновку дотримується Верховний Суд у постанові від 18.06.2021 року у справі № 910/16898/19).
Відповідно до пункту 36 розділу V Положення № 639 банк-гарант (резидент), отримавши від бенефіціара або банку бенефіціара, або іншого банку вимогу, перевіряє достовірність цієї вимоги, а також те, що вона становить належне представлення.
Вимога - лист або повідомлення з вимогою до банку-гаранта/банку-контргаранта сплатити кошти за гарантією/контргарантією. Вимога за гарантією складається бенефіціаром і подається у довільній формі, якщо інше не визначено умовами гарантії (у якій має зазначатися, у чому полягає порушення принципалом базових відносин, забезпечених гарантією), або надсилається у формі повідомлення банку-гаранту. Вимога за контргарантією складається банком-гарантом (або іншим банком-контргарантом) і подається за довільною, якщо інше не визначено умовами контргарантії, формою або надсилається у формі повідомлення банку-контргаранту (підпункт 7 пункту 2 розділу І Положення № 639)
Тобто, отримавши вимогу від бенефіціара, в даному випадку, банк (гарант) повинен був перевірити її на відповідність таким критеріям: 1) чи є така вимога належним представленням; 2) чи є така вимога достовірною (зокрема, чи має місце порушення товариством (Принципалом) зобов`язань за Договором, що є підставою для виплати визначеної банківською гарантією суми).
Відповідно до підпункту 11 пункту 2 розділу І Положення № 639 належне представлення - представлення документів за гарантією/контргарантією, яке відповідає вимогам і умовам такої гарантії/контргарантії; вимогам правил, яким підпорядковується гарантія/контргарантія, а якщо немає відповідного положення в гарантії/контргарантії або правилах, - міжнародній стандартній практиці за гарантіями/контргарантіями.
При цьому для визначення належності представлення необхідно керуватись саме умовами виданої Банком банківської гарантії (подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 02.10.2020 року у справі № 904/1156/19).
В частині змісту вимоги та доданих до неї документів законодавцем чітко встановлено, що обов`язковим є зазначення у вимозі або у доданих до неї документах того, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Проте обов`язкового переліку документів, які мають бути додані до вимоги по гарантії, закон не містить, тобто законодавець залишив на розсуд особи, яка складає гарантію, визначення у тексті гарантії певного переліку документів, які повинні бути додані до вимоги за гарантією (постанова Верховного Суду від 18.06.2021 року у справі № 910/16898/19).
Тобто, бенефіціар надіслав банку вимогу у строки, визначені гарантією, виданою банком, а також з дотриманням інших її положень щодо змісту та форми. Відповідно, така вимога є належним представленням в розумінні Положення № 639.
Крім того, як було зазначено вище, пунктом 36 розділу V Положення № 639 передбачає здійснення банком-гарантом перевірки достовірності вимоги, отриманої від бенефіціара.
При цьому ні Положення № 639, ні інші акти чинного законодавства, що регулюють відповідні правовідносини, не розкривають поняття достовірної вимоги, а також не встановлюють критеріїв, у разі недотримання яких така вимога є недостовірною, а у банку-гаранта є підстави для відмови у виплаті суми гарантії. Відповідні положення також відсутні і у гарантії, виданій банком.
Разом з тим, суд враховує, що підставою для пред`явлення вимог до гаранта є порушення принципалом виконання своїх зобов`язань перед бенефіціаром за основним зобов`язанням. Тобто гарант сплачує бенефіціару відповідну суму за гарантією при настанні гарантійного випадку, під яким розуміється невиконання або неналежне виконання принципалом своїх зобов`язань (постанова Верховного Суду від 04.03.2021 року у справі № 910/3500/19).
Згідно з частиною 1 статті 565 Цивільного кодексу України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.
Тобто, банк-гарант перевіряє отриману вимогу на відповідність умовам гарантії, в тому числі щодо того, чи відповідає описаний бенефіціаром випадок одній із підстав для виплати гарантії.
Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що правовою підставою для виплати грошових коштів за гарантією є належним чином оформлена вимога бенефіціара, а зобов`язання гаранта платити за гарантією не залежить від вимог або заперечень, що випливають із будь-яких відносин поза відносинами між гарантом та бенефіціаром (постанови Верховного Суду від 02.10.2020 року у справі № 904/1156/19, від 04.03.2021 року у справі № 910/3500/19).
Тобто, обов`язок гаранта є безумовним та не залежить від причин невиконання ним свого зобов`язання перед бенефіціаром, такі причини не мали б з`ясовуватись банком під час ухвалення рішення про виплату суми гарантії. Тому, визначаючи, чи відповідає вимога бенефіціара умовам гарантії, банк-гарант не повинен вдаватись до аналізу відносин, які склались між бенефіціаром та принципалом і, відповідно, встановлювати, з чиєї вини відбулось порушення принципалом зобов`язання, чи було таке порушення вимушеним тощо. Натомість для виплати суми банківської гарантії достатньо встановити, що таке порушення відбулось.
За таких обставин, судом встановлено, що в даному випадку, позивач обґрунтовано заявляє, що він має право, як гарант на зворотну вимогу (регрес) до боржника (відповідача) в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові (бенефіціарові), а саме в розмірі 26 595,00 грн.
Крім того, статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 4.4.5 Договору гарантії, сторони домовились, що принципал зобов`язується відшкодувати гаранту в повному обсязі фактично сплачену гарантом суму за гарантією, в тому числі в повному обсязі повернути в порядку регресу суму відшкодування, що надавались для задоволення вимоги бенефіціара, в строк, що зазначений в письмовому повідомленні гаранта, а також інші витрати, пов`язані з гарантією, та комісії за користування гарантією.
При цьому, пунктом 6.11 Договору гарантії визначено, що за надання гарантії в межах лінії принципал сплачує гаранту комісію у розмірі, зазначеному в Заяві-договорі.
Пунктом 1.4 Заяви-договору про приєднання сторони передбачили, що у випадку сплати гарантом бенефіціару суми гарантії або її частини за рахунок власних коштів, принципал сплачує гаранту комісію за користування гарантією на рахунок, вказаний в п. 1.3. Комісія за користування гарантією нараховується на суму фактично сплачених гарантом на користь бенефіціара коштів в розмірі 36% процентів річних починаючи з дня сплати гарантом коштів бенефіціару по день, що передує дню погашення принципалом заборгованості по сумі сплаченої гарантії.
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином враховуючи, що станом на дату розгляду справи відповідачем не подано суду доказів відшкодування на користь банку грошової суми виплаченої ним по гарантії та здійснивши перевірку розрахунку позивачем вимог в частині 36% річних, суд дійшов до висновку, що позивач обґрунтовано звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача 26 595,00 грн. коштів виплачених банком по гарантії та 1 101,69 грн. 36% річних (за період з 18.12.2025 року по 28.01.2026 року) у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 26 595,00 грн. основного боргу та 1 101,69 грн. комісії обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Судовий збір відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.
Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Приватного підприємства "Капренз" (01000, місто Київ, проспект Миколи Бажана, будинок 3; ЄДРПОУ: 40810354) на користь Акціонерного товариства "Кристалбанк" (04053, місто Київ, вулиця Кудрявський узвіз, будинок 2; ЄДРПОУ: 39544699) 26 595 (двадцять шість тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 00 коп. основного боргу, 1 101 (одна тисяча сто одна) грн. 69 коп. комісії та 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. судового збору.
Після вступу рішення в законну силу видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна