МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ 

Справа № 210/1492/26 
Провадження № 3/210/768/26 

П О С Т А Н О В А
іменем України
18 травня 2026 року    
Суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Чайкіна О.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИЛА:
На адресу Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП.
У судовому засіданні встановлено, що 25.02.2026 року о 15:00 год. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем проживання, ухилилася від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не створила належних умов для проживання дитини, чим порушила ст. 150 СК України.
Своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.
В судове засідання, ОСОБА_1 з`явилася, пояснила, що є матір`ю одиначкою, не працює, отримує лише виплати від держави, власними силами намагається зробити ремонт, завжди прибирає у квартирі, проте з малою дитиною важко. Визнала, що в квартирі безлад, але вона не встигає створити належні мови. Обіцяла виправити ситуацію. Також, ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить розстрочити їй сплату штрафу, у зв`язку зі складним матеріальним становищем, тому просить розстрочити адміністративне стягнення у вигляді штрафу на десять місяців.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. 
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Частиною 2 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Разом з тим, відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно із ст. 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, у розумінні ст. 251 КУпАП окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №959277 від 25 лютого 2026 року, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25.02.2026 року та поясненнями, наданими в судовому засіданні;
- копією свідоцтва про народження дитини;
- фототаблицею;
- рапортом інспектора СЮП ВП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до якого родина перебуває на обліку служби в справах дітей як така що опинилася в складних життєвих обставинах. Під час відвідування родини було встановлено, що матір ухилилася від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, а саме не створила належних умов для проживання дитини. При перевірці виконання рекомендацій наданих попередньо фахівцем із соціальної роботи КМЦСС та головним спеціалістом ССД виконкому Металургійної районної у місті ради було рекомендовано усунути недоліки в найкоротший термін;
- копією постанови Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 10 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника не встановлено.
Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, всі обставини справи в їх сукупності, бере до уваги особу правопорушника, та застосовує до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу передбаченого санкцією ст. 184 ч. 2 КУпАП, що буде достатнім для виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення та здійснення виховного впливу на правопорушника.
ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить розстрочити їй сплату штрафу, так як у неї складне матеріальне становище, тому просить розстрочити адміністративне стягнення у вигляді штрафу на десять місяців.
Статтею 36 КУпАП передбачено право державного виконавця, а також сторін виконавчого провадження, звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.
Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Разом з тим, питання відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу врегульовано частиною другою статті 301 КУпАП, відповідно до якої відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Згідно статті 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Статтею 33 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.
За вимогами частини 1 статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо вона не була звернута до виконання протягом 3х місяців з дня винесення.
У разі відстрочки виконання постанови перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. При цьому нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, а розстрочка сплати штрафу даним кодексом не передбачена.
Звертаючись до суду з вищевказаною заявою, заявник зазначає, що перебуває в несприятливій фінансовій ситуації, у зв`язку з чим просить розстрочити їй сплату штрафу, тобто фактично відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити та відстрочити їй виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу в розмірі 1700 грн.(одна тисяча сімсот гривень 00 коп.) на строк 10 (десять) місяців зі сплатою штрафу рівними частинами по 170 гривень (сто сімдесят гривень) щомісяця, в зв`язку з її скрутним матеріальним становищем.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 665,60 гривні.
Керуючись ст. ст. 34, 35, 40-1, 184, 245, 280, 283 КУпАП, -
ПОСТАНОВИЛА:
Визнати винуватою  ОСОБА_1 ,      ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень).
Відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу в розмірі 1700 грн.(одна тисяча сімсот гривень 00 коп.) на строк 10 (десять) місяців зі сплатою штрафу рівними частинами по 170 гривень (сто сімдесят гривень) щомісяця, встановивши наступний графік погашення заборгованості: до кожного 18 числа чергового місяця, тобто до 18 березня 2027 року включно: 18.06.2026 року у розмірі 170 гривень, 18.07.2026 року у розмірі 170 гривень, 18.08.2026 року у розмірі 170 гривень, 18.09.2026 року у розмірі 170 гривень, 18.10.2026 року у розмірі 170 гривень, 18.11.2026 року у розмірі 170 гривень, 18.12.2026 року у розмірі 170 гривень, 18.01.2027 року у розмірі 170 гривень, 18.02.2027 року у розмірі 170 гривень, 18.03.2027 року у розмірі 170 гривень, у зв`язку з її скрутним матеріальним становищем.
Строк пред`явлення до примусового виконання постанови Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 18 травня 2026 року в частині накладання адміністративного стягнення у виді штрафу рахувати протягом трьох місяців, з моменту закінчення строку встановленої відстрочки.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,      ІНФОРМАЦІЯ_1 ,судовий збір в розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) на користь держави.
Строк пред`явлення до виконання три місяці.
Платіжні реквізити для добровільної сплати боржниками судового збору за рішенням про стягнення судового збору на користь держави в гривнях:
Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.
Платіжні реквізити для добровільної сплати адміністративного штрафу:
Отримувач коштів ГУК у Днiпр-кiй обл/Дн-ка об/21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA188999980313020106000004646; Код класифікації доходів бюджету 21081100.
Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити  ОСОБА_3 , що у випадку несплати накладеного на неї штрафу у передбачений законом строк, до неї може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: О. В. Чайкіна