ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/9023/25 пров. № А/857/30677/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді: Гуляка В.В. 
суддів: Ільчишин Н.В., Кушнір В.О.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року (суддя – Гавдик З.В., час ухвалення – не вказаний, місце ухвалення – м. Львів, дата складання повного рішення – 19.06.2025), 
в адміністративній справі №380/9023/25 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 , 
про стягнення податкового боргу, 

встановив: 

У травні 2025 року позивач Головне управління ДПС у Львівській області звернувся в суд із адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач), в якому просив стягнути з відповідача податковий борг в сумі 1304253,48 грн., згідно довідки про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів) №4662/5/13-01-13-07-08 від 23.04.2025. 
Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву (пояснення). Просив в задоволенні позову відмовити. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року позов задоволено повністю. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг до бюджету в розмірі 1304253,47 грн.. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим, винесене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що відповідач не був обізнаний про проведення перевірки, за результатами якої складено акт від 29.07.2024 №31821/13-01-24-08-03/3734900350, а також копію такого не отримував. Таким чином, відповідач був позбавлений можливості оскаржити податкове повідомлення-рішення, винесене на підставі висновків акту перевірки №31821/13-01-24-08-03/3734900350 від 29.07.2024. Вважає апелянт, що суд першої інстанції не перевіривши підстави виникнення та вірність суми розрахунку податкового боргу, зробив хибний висновок про наявність узгодженої суми податкового боргу, лише на підставі податкових повідомлень-рішень та податкових вимог. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 19.06.2025 та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовної заяви про стягнення податкового боргу. 
Відповідач подав апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Судом встановлено такі фактичні обставини справи.
Відповідач ОСОБА_1 має заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, яка складає – 1203010,90 грн, та виникла на підставі: - податкового повідомлення-рішення №36117/13-01-24-08 від 21.08.2024, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі – 340,00 грн; - податкового повідомлення-рішення №36115/13-01-24-08 від 21.08.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання у сумі - 1202670,90 грн, в тому числі за потоковим зобов`язанням на суму 962136,72 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 240534,18 грн.. 
Також встановлено, що відповідач має заборгованість по військовому збору в розмірі 100222,57 грн, яка виникла на підставі: - податкового повідомлення-рішення №36112/13-01-24-08 від 21.08.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання у сумі - 100222,57 грн в тому числі за потоковим зобов`язанням на суму 80178,06 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 20044,51 грн.. 
Заборгованість відповідача по адміністративних штрафах та інших санкціях складає – 1020,00 грн, яка виникла на підставі: - податкового повідомлення-рішення №36121/13-01-24-08 від 21.08.2024, яким визначено суму штрафними (фінансовими) санкціями у сумі - 1020,00 грн.. 
У зв`язку з несплатою відповідачем сум податкових зобов`язань Головним управлінням ДПС у Львівській області сформовано та надіслано податкову вимогу від 14.10.2024 №0022560-1307-1301 на суму 1304253,47 грн (а.с.13). 
Проте, вказана вимога про сплату податкового бору виконаною не була, що стало підставою для звернення до суду із цим адміністративним позовом. 

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного. 
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.15.1 статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України).
Податковим боргом, згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Тобто, статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до ст.38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно із п. 57.2. ст. 57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.
Відповідно до п. 57.3. ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно із п. 95.1. ст. 95 цього ж Кодексу, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
З матеріалів справи видно, що податковий борг позивача в сумі 1304253,47 грн виник по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 1203010,90 грн; по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 100222,57 грн та по адміністративних штрафах та інших санкціях в сумі 1020,00 грн. 
Крім цього, як уже зазначалося вище, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість по податку на доходи фізичних осіб підставі: - податкового повідомлення-рішення №36117/13-01-24-08 від 21.08.2024; - податкового повідомлення-рішення №36115/13-01-24-08 від 21.08.2024.
Також, відповідач має заборгованість по військовому збору на підставі: - податкового повідомлення-рішення №36112/13-01-24-08 від 21.08.2024. Заборгованість відповідача по адміністративних штрафах та інших санкціях виникла на підставі податкового повідомлення-рішення №36121/13-01-24-08 від 21.08.2024.
Враховуючи, що предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача несплаченого податкового боргу, то предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкового боргу в судовому порядку, зокрема, встановлення факту його сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі, в черговості, та за рахунок платежів, встановлених Податковим кодексом України. Питання правильності нарахування податкових зобов`язань та правомірності податкових повідомлень-рішень не є предметом спору в цій справі.
Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). 
Матеріалами справи підтверджується, що в судовому та адміністративному порядку вказані вище податкові повідомлення-рішення відповідач не оскаржував, а тому, грошове зобов`язання, визначене такими податковими повідомленнями-рішеннями, є узгодженим. 
Таким чином, узгоджені грошові зобов`язання відповідача в сумі 1304253,47 грн. є податковим боргом.
Про наявність за відповідачем податкового боргу в сумі 1304253,47 грн. свідчить довідка про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються ГУ ДПС у Львівській області, розрахунок сум податкового боргу. 
На даний час суми податків є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу (узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником податків у термін). 
Доказів сплати вищезазначеної заборгованості відповідач суду не надав. 
З метою погашення податкового боргу Головне управління ДПС у Львівській області, відповідно до вимог статті 59 ПК України сформувало податкову вимогу від 14.10.2024 №0022560-1307-1301, яка була надіслана відповідачу. Доказів оскарження даної податкової вимоги або сплати вказаної у ній суми податкового боргу відповідач не надав. 
Відповідно до пункту 87.11 статті 87 цього Кодексу, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки за відповідачем рахується податковий борг щодо наявності та розміру якого відповідачем не подано до суду спростувань, не надано доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, наявні підстави для задоволення позову щодо стягнення з відповідача на користь держави податкового боргу в розмірі 1304253,47 грн..
Такий висновок суду не спростований доводами апеляційної скарги відповідача і така є необґрунтованою по суті спірних правовідносин. 
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5статті 328 КАС України.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 

постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року в адміністративній справі №380/9023/25 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	В. О. Кушнір