РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
11 травня 2026 року 	м. Рівне	№460/1920/26	
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	Головного управління ДПС у Рівненській області 	
до	Рівненської міської ради 	
 	про стягнення податкового боргу, -	
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до Рівненської міської ради про стягнення податкового боргу у розмірі 13 486 680,92 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за Житлово-комунальним підприємством «Перспективне» (далі-Боржник), обліковується заборгованість в загальній сумі 13 486 680,92 грн., в т.ч.:
- 3 929 124,56 грн. з податку на додану вартість (14010100); 
- 6 030 324,66 грн. з податку на прибуток (11020201); 
- 1 848,60 грн. із земельного податку (18010500);
- 1,00 грн. штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО (21080900). 
- 3 525 382,10 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (11010100).
Житлово-комунальне підприємство «Перспективне» перебуває у стані припинення з 03.09.2018 року. Рівненська міська рада є засновником Житлово-комунального підприємства «Перспективне». 
Згідно пункту 97.3 ст. 97 ПКУ у разі якщо внаслідок ліквідації платника податків частина його грошових зобов`язань чи податкового боргу залишається непогашеною у зв`язку з недостатністю майна, така частина погашається за рахунок майна засновників або учасників такого підприємства, якщо вони несуть повну або додаткову відповідальність за зобов`язаннями платника податків згідно із законом, у межах повної або додаткової відповідальності, а в разі ліквідації філії, відділення чи іншого відокремленого підрозділу юридичної особи - за рахунок юридичної особи незалежно від того, чи є вона платником податку, стосовно якого виникло грошове зобов`язання або виник податковий борг такої філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу.
Рішенням суду від 16.10.2020 по справі №460/4246/20, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги податкового органу про стягнення коштів з рахунків у банках на погашення податкового боргу на суму 13 611 771,0 грн.. Проте виконання згаданого судового рішення суду є неможливим, у зв`язку з тим, що кошти на банківських рахунках платника податків відсутні. Також було надано дозвіл на погашення боргу за рахунок майна у податковій заставі (рішення від 20.11.2023 у справі №460/1733/23), але реалізація майна на аукціоні дозволила лише частково покрити борг.
Оскільки вжиті заходи не призвели до повного погашення боргу, позивач, керуючись ст. 96 ПКУ, звернувся до Рівненської міської ради (лист №6053/5/17-00-13-02-08 від 11.09.2025) з проханням вирішити питання про виділення коштів з бюджету або вжиття інших заходів для погашення заборгованості комунального підприємства. Проте відповіді на звернення отримано не було. Відповідно до п. 96.3 ст. 96 ПКУ, у разі неотримання відповіді від органу місцевого самоврядування у 30-денний строк, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду з позовом про стягнення податкового боргу з коштів органу, в управлінні якого перебуває таке комунальне підприємство. 
На підставі викладеного позивач просить стягнути з Рівненської міської ради як засновника боржника суму 13 486 680,92 грн.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду 09.02.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. Відповідач зазначає, що особливий порядок стягнення боргу з органу місцевого самоврядування можливий лише після того, як процедура стягнення за рахунок коштів та майна самого боржника не призвела до результату. Позивач не надав належних доказів відсутності коштів на рахунках підприємства, зокрема не надав підтверджень виставлення інкасових доручень банківським установам. Податковий орган не довів відсутність у боржника додаткових джерел погашення боргу, таких як дебіторська заборгованість. У матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до виконавчої служби для примусового виконання попередніх судових рішень про стягнення боргу з підприємства. Також, Відповідач вказує, що заборгованість утворилася за період з жовтня 2018 року по січень 2020 року. Згідно зі ст. 102 ПКУ, податковий борг може бути стягнутий протягом 1095 календарних днів з дня його виникнення. Відповідач стверджує, що навіть з урахуванням зупинення строків через COVID-19 та воєнний стан, перебіг строків відновився з 01.08.2023. На думку відповідача, 1095-денний строк давності вже сплив, що робить цей борг безнадійним і таким, що підлягає списанню, а отже, податковий орган втратив право на його примусове стягнення. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначає, що ним вжито вичерпний перелік заходів, передбачених ст. 95 та 96 ПКУ. Зокрема, було отримано рішення суду про стягнення коштів з рахунків (справа №460/4246/20), яке виявилося неможливим до виконання через відсутність коштів. Також було реалізовано майно боржника, що перебувало у податковій заставі (на підставі рішення у справі №460/1733/23), проте отриманих коштів не вистачило для повного погашення боргу. Податковий орган наголошує, що ст. 96 ПКУ не зобов`язує контролюючий орган звертатися до виконавчої служби, оскільки він сам є органом стягнення згідно з п. 41.2 ст. 41 ПКУ.
Позивач зазначає, що заходи щодо стягнення дебіторської заборгованості є правом, а не обов`язком податкового органу, і їх невжиття не перешкоджає стягненню боргу з засновника в порядку ст. 96 ПКУ. Більше того, боржник перебуває у стані припинення, що ускладнює роботу з дебіторами. 
Позивач вважає аргументи про сплив строків безпідставними, оскільки борг підтверджений судовими рішеннями, які набрали законної сили. Згідно з п. 102.4 ст. 102 ПКУ, якщо борг стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу. Окрім того, перебіг строків давності був зупинений на період дії карантину (COVID-19) та воєнного стану, що передбачено пунктами 52-2 та 69.9 підрозділу 10 розділу XX ПКУ. Позивач акцентує увагу на тому, що Рівненська міська рада як власник комунального підприємства несе відповідальність за його зобов`язання у разі недостатності майна підприємства, що ліквідується (ст. 97 ПКУ). Оскільки міська рада не відреагувала на звернення про виділення коштів, податковий орган зобов`язаний звернутися до суду відповідно до п. 96.3 ст. 96 ПКУ. 
Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, у яких наполягає на безпідставності позовних вимог. На думку Відповідача, податковий орган ще у 2021 році звертався до міської ради щодо цього ж боргу, і рада надавала відповідь. Тобто це не перша спроба стягнення. Вказує, що орган ДПС посилається на нормативні акти 2024-2025 років, але борг виник у 2018-2019 роках. Рада вважає, що позивач не довів належних дій щодо стягнення боргу у встановлені строки. Вважає, що борг має бути визнаний безнадійним, оскільки минув 1095-денний строк позовної давності.
Згідно з вимогами ч. 4ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив таке.
Житлово-комунальне підприємство «Перспективне» (ЄДРПОУ 31479193) зареєстроване юридичною особою та взяте на облік як платник податків в органах державної податкової служби з 24.05.2001 року. 
Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань 03.09.2018 року вчинено реєстраційну дію до реєстраційних даних Житлово-комунального підприємства «Перспективне» про внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення. Стан платника податків – 21 (у стані припинення).
Згідно реєстраційних даних Рівненська міська рада (ЄДРПОУ 34847334) є засновником Житлово-комунального підприємства «Перспективне» (ЄДРПОУ 31479193). 
За Житлово-комунальним підприємством «Перспективне» обліковується заборгованість в загальній сумі 13 486 680,92 грн., в т.ч.: 
- 3 929 124,56 грн. з податку на додану вартість (14010100); 
- 6 030 324,66 грн. з податку на прибуток (11020201); 
- 1 848,60 грн. із земельного податку (18010500); 
- 1,00 грн. штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО (21080900). 
- 3 525 382,10 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (11010100).
Дана заборгованість виникла на підставі визначених контролюючим органом податкових зобов`язань та не сплачених боржником у добровільному порядку, застосованих контролюючим органом штрафних санкцій та нарахованої пені.
Заборгованість виникла у період з жовтня 2018 року по січень 2020 року на підставі податкових зобов`язань та штрафних санкцій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 в адміністративній справі №460/4246/20, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги податкового органу про стягнення коштів з рахунків у банках на погашення податкового боргу на суму 13 611 771,0 грн. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 в адміністративній справі №460/1733/23, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги податкового органу про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, на суму 13 611 771,00 грн. На виконання даного судового рішення суду податковим органом було реалізовано на аукціоні майно боржника, отримані кошти спрямовано на погашення частково заборгованості з податку на прибуток – 169 603,30 грн., ПДВ – 12 186,90 грн. та земельного податку – 4 748,94 грн.
У зв`язку з недостатністю коштів та майна боржника, Головне управління ДПС у Рівненській області 11.09.2025 року направило на адресу Рівненської міської ради лист №6053/5/17-00-13-02-08 з поданням про прийняття рішення щодо виділення коштів на сплату податкового боргу. Рівненська міська рада відповіді на зазначене звернення не надала, що стало підставою для звернення контролюючого органу до суду в порядку ст. 96 ПКУ.
Оскільки вжиті заходи не дали результату, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.
Стаття 67 Конституції України передбачає обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі -ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Грошове зобов`язання платника податків відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Стаття 19-1 ПК України визначає функції податкових органів, до яких зокрема відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, своєчасністю подання податкової звітності, здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі, організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку, здійснює інші функції, визначені цим Кодексом та законами України.
Згідно з пунктами 36.1, 36.2 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України).
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПКУ у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України контролюючим органом було вручено податкову вимогу форми «Ю» від 05.02.2020 року № 14986-17.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 96.1 статті 96 ПК України передбачено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.
Пунктом 96.2 статті 96 ПК України передбачено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про: надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків; досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; виключення платника податків із переліку об`єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України.
За правилами пункту 96.3 статті 96 ПК України, відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.
У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.
Статтею 97 ПК України передбачено порядок погашення грошових зобов`язань або податкового боргу в разі ліквідації платника податків, не пов`язаної з банкрутством.
Відповідно до пункту 97.1 статті 97 ПК України, під ліквідацією платника податків розуміється ліквідація платника податків як юридичної особи або державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрація у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), внаслідок якої відбувається закриття їх рахунків та/або втрата їх статусу як платника податків відповідно до законодавства.
У разі якщо власник або уповноважений ним орган приймає рішення про ліквідацію платника податків, не пов`язану з банкрутством, майно зазначеного платника податків використовується у черговості, визначеній відповідно до законів України (п.97.2.).
Згідно з пунктом 97.3. цієї статті, у разі якщо внаслідок ліквідації платника податків частина його грошових зобов`язань чи податкового боргу залишається непогашеною у зв`язку з недостатністю майна, така частина погашається за рахунок майна засновників або учасників такого підприємства, якщо вони несуть повну або додаткову відповідальність за зобов`язаннями платника податків згідно із законом, у межах повної або додаткової відповідальності, а в разі ліквідації філії, відділення чи іншого відокремленого підрозділу юридичної особи - за рахунок юридичної особи незалежно від того, чи є вона платником податку, стосовно якого виникло грошове зобов`язання або виник податковий борг такої філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу. В інших випадках грошові зобов`язання або податковий борг, що залишаються непогашеними після ліквідації платника податків, вважаються безнадійним боргом і підлягають списанню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків, є стосовно платника податків, який ліквідується, - ліквідаційна комісія або інший орган, що проводить ліквідацію згідно із законодавством України (пп.97.4.1.)
Як встановлено судом, Житлово-комунальне підприємство «Перспективне» перебуває у стані припинення з 03.09.2018 року.
Рівненська міська рада є засновником Житлово-комунальне підприємство «Перспективне». 
За Житлово-комунальним підприємством «Перспективне» обліковується заборгованість в загальній сумі 13 486 680,92 грн., в т.ч.:
- 3 929 124,56 грн. з податку на додану вартість (14010100); 
- 6 030 324,66 грн. з податку на прибуток (11020201);
- 1 848,60 грн. із земельного податку (18010500); 
- 1,00 грн. штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО (21080900).
- 3 525 382,10 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (11010100).
Судом встановлено, що позивач вживав заходи щодо стягнення коштів з рахунків боржника, та надання дозволу на реалізацію майна, що перебуває у податковій заставі що підтверджується рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 в адміністративній справі №460/4246/20, яке набрало законної сили, яким задоволено позовні вимоги податкового органу про стягнення коштів з рахунків у банках на погашення податкового боргу на суму 13 611 771,0 грн., та рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 в адміністративній справі №460/1733/23, яке набрало законної сили, яким задоволено позовні вимоги податкового органу про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, на суму 13 611 771,00 грн. 
На виконання даного судового рішення суду податковим органом було реалізовано на аукціоні майно боржника, отримані кошти спрямовано на погашення частково заборгованості з податку на прибуток – 169 603,30 грн., ПДВ – 12 186,90 грн. та земельного податку – 4 748,94 грн..
Внаслідок реалізації майна на аукціоні борг було погашено лише частково.
У зв`язку з недостатністю коштів та майна боржника, Головне управління ДПС у Рівненській області 11.09.2025 року направило на адресу Рівненської міської ради лист №6053/5/17-00-13-02-08 з поданням про прийняття рішення щодо виділення коштів на сплату податкового боргу. Рівненська міська рада відповіді на зазначене звернення не надала, що стало підставою для звернення контролюючого органу до суду в порядку ст. 96 ПКУ.
Системний аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку, що обов`язок податкового органу звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно, виникає у разі отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог або не отримання відповіді, однак в будь-якому випадку за умови що сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, не покриває суму його податкового боргу або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено. 
Передумовою звернення контролюючого органу до органу місцевого самоврядування в порядку статті 96 ПК України є вжиття ним заходів щодо виявлення майна боржника та встановлення неможливості внесення такого майна в податкову заставу внаслідок його відсутності. 
Таким чином, застосування процедури, передбаченої статтею 96 ПК України, є допустимою за умови неможливості стягнення податкового боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника податків.
З урахуванням указаних положень слідує, що норми Податкового кодексу України встановлюють порядок дій, які повинен вчинити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу з платника податків, а саме: стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі або встановлення відсутності такого майна.
Позивачем надано суду докази, які підтверджують, що ним були вчинені всі дії щодо стягнення податкового боргу, зокрема докази звернення до суду з позовом про стягнення суми боргу з рахунків у банках, а також податковим органом було реалізовано на аукціоні майно боржника, отримані кошти спрямовано на погашення частково заборгованості з податку на прибуток, ПДВ та земельного. 
Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивачем додержано встановленого статтею 96 ПК України порядку стягнення податкового боргу, виконання вимог якого є безумовним обов`язком, а не правом контролюючого органу у подібних правовідносинах.
Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 11.07.2023 у справі №820/4643/16, від 31.05.2023 у справі №160/7090/22, які є обов`язковими для врахування судом відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.
У постановах Верховного Суду від 27 липня 2021 року у справі № 820/5956/16, від 06 листопада 2018 року у справі № 807/903/15, від 09 березня 2021 року у справі № 160/2598/20, від 04 серпня 2022 року у справі № 320/5487/20, від 27 жовтня 2022 року у справі № 826/7478/18, від 02 серпня 2021 року у справі № 280/101/19, від 11 вересня 2020 року у справі № 826/15776/15, від 20 грудня 2019 року у справі № 826/19486/15, від 11 вересня 2019 року у справі № 826/8951/15, від 04 квітня 2019 року у справі № 816/2436/16, від 26 грудня 2018 року у справі № 810/3735/15, сформовано висновок про те, що визначені статтею 96 Податкового кодексу України особливості погашення податкового боргу платника податків не змінюють послідовності стадій стягнення контролюючим органом податкового боргу з платника податків, визначених статтею 95 цього кодексу.
Таким чином, оскільки вжиті контролюючим органом заходи, передбачені пунктами 96.1, 96.2 статті 96 Податкового кодексу України не призвели до результату, а власного майна в у ЖКП «Перспективне» недостатньо для погашення податкової заборгованості, суд дійшов висновку про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває ЖКП «Перспективне».
Щодо строків стягнення податкового боргу суд зазначає наступне.
Згідно з п. 102.4 ПУК у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Наслідком набрання законної сили рішенням суду є набуття цим рішенням, зокрема, ознак обов`язковості (що передбачає обов`язок його виконання усіма органами, організаціями та посадовими особами) та виконуваності (тобто забезпечення законом права особи на примусове виконання рішення).
Іншими словами, законна сила рішення суду є його правовою дією, яка проявляється в тому, що установлена рішенням наявність чи відсутність прав і фактів, на яких ці права ґрунтуються, є остаточною, а встановлені рішенням права та обов`язки підлягають беззаперечному здійсненню на вимогу правомочної особи.
Пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановив зупинення перебігу усіх строків давності, встановлених статтею 102 ПК України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
Відповідно до постанови КМУ від 27.06.202 №651 карантин відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на всій території України, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України також зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану згідно з пунктом 2 розділу II Закону №2120-IX від 15 березня 2022 року, який набрав чинності 17 березня 2022 року. Цим же Законом в ПК України були внесені певні зміни, зокрема, статтю 102 доповнено пунктом 102.9 такого змісту: «На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи». В подальшому пункт 102.9 статті 102 ПК України було виключено на підставі Закону України від 30.06.2023 №3219-IX, який набрав чинності 01 серпня 2023 року.
З урахуванням наведеного, в період з 18 березня 2020 року по 30 червня 2023 року строк давності, передбачений статтею 102 ПК України, був зупинений з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а в період з 17 березня 2022 року по 01 серпня 2023 року у зв`язку з дією правового режиму воєнного, надзвичайного стану. 
Враховуючи викладене, перебіг 1095-денного строку зупинився 18.03.2020, а тому не можна вважати, що позивачем пропущено строк давності для звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу.
Суд зазначає, що звернення контролюючого органу до суду з даним позовом відбулось в межами строку, встановленого ПК України, з урахуванням пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.
Право на позов до Рівненської міської ради (як засновника) виникло у податкового органу лише після того, як було вичерпано заходи стягнення з самого підприємства (що підтверджено судовими рішеннями 2020-2023 рр.; було надіслано звернення до Рівненської міської ради (11.09.2025); та минув 30-денний строк на відповідь.
Оскільки позов подано у 2026 році після завершення процедури, визначеної ст. 96 ПКУ, строк звернення до суду дотримано, адже право на такий позов є похідним і виникає лише на фінальному етапі процедури стягнення.
У відповідності до статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Отже, відповідно до приписів статті 56 ПК України грошові зобов`язання є узгодженими та підлягали до сплати відповідачем у строк, встановлений пунктами 57.1 та 57.3 статті 57 ПК України.
Щодо покликань відповідача на те, що позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом (справа №460/6568/21), то суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 240 КАС України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги встановлені судом обставини справи, виходячи з конституційного принципу обов`язковості сплати податків і зборів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення податкового боргу є обґрунтованими, підтверджуються належними й допустимими доказами. Наведені відповідачем аргументи не спростовують наявності податкового боргу в розмірі, заявленому до стягнення, та не дають суду підстав для відмови в позові. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судові витрати за результатами судового розгляду справи не розподіляються. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю. 
Стягнути кошти з Рівненської міської ради (330280, м. Рівне, вул. Соборна, буд. 12-А, ЄДРПОУ 34847334), як із засновника Житлово-комунального підприємства «Перспективне» (ЄДРПОУ 31479193), яке має податковий борг, з рахунків такого платника,податкового боргу в розмірі 13 486 680,92 грн. та перерахувати: 
- 6 030 324,66 грн. з податку на прибуток на рахунок UA258999980334169806000017527 Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код ЄДРПОУ одержувача 38012494, одержувач: ГУК у Рівненській області/Рівнен.міськ ТГ/11020201; 
- 3 929 124,56 грн. податку на додану вартість на UA698999980313030029000017001, отримувач: ГУК у Рівненській області/Рівнен. обл/14010100, Банк отримувача: Казначейство України, РНОКПП 38012494, код класифікації доходів бюджету 14010100; 
- 3 525 382,10 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на UA608999980333189340000017527 Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код ЄДРПОУ одержувача 38012494, одержувач: ГУК у Рівненській області/ Рівнен.місь ТГ/11010100; 
- 1 848,60 грн. із земельного податку на UA968999980334109811000017527, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ 38012494, одержувач: ГУК у Рівн.обл/ Рівне міськ.тг/18010500, МФО 899998; 
- 1,00 грн. штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО на UA268999980313010104000017001, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ 38012494, одержувач: ГУК у Рівн.обл/Рівнен обл /21080900. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 11 травня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166) 
Відповідач - Рівненська міська рада (вул. Соборна, 12А,м. Рівне,Рівненський р-н, Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 34847334) 

Суддя       С.М. Дуляницька