ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 р. 	Справа № 440/828/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Чалого І.С. , Семененко М.О. ,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 по справі № 440/828/25
за позовом  ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просив суд: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття на військовий облік, направлення на повторне проходження медичного огляду військово-лікарською комісією та призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ начальника Кременчуцького РТЦКСП про призов на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 .
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 у справі №440/828/25 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття на військовий облік ОСОБА_1 . В решті вимог позов залишено без задоволення. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 частину судового збору за звернення до суду з позовом в сумі 322 (триста двадцять дві) грн 99 коп. Повернуто ОСОБА_1 за рахунок коштів Державного бюджету України частину помилково сплаченого судового збору в межах суми 726 (сімсот двадцять шість) грн 72 коп, сплаченої відповідно до квитанції про сплату №6877-1785-6567-6999 від 20.01.2025.
Від представника позивача адвоката Браташа Ю.П. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, що пов`язані з витратами на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, у сумі 10 000,00 грн.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 у справі №440/828/25 заяву адвоката Браташа Юрія Павловича про ухвалення додаткового судового рішення у справі №440/828/25 залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 та ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 у справі №440/828/25, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив: рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 у справі №440/828/25 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог в цій частині; скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 та направити дану справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; здійснити розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
В апеляційній скарзі позивач зазначив, що додаткова угода, звіт та інші докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції будуть надані до суду у відповідності до приписів ч.7 ст.139 КАС України, а саме: протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, прийнятого за результатами розгляду даної справи.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 по справі № 440/828/25 залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 по справі №440/828/25 залишено без змін.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 по справі № 440/828/25 задоволено частково. Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 по справі № 440/828/25 скасовано. Прийнято нове судове рішення, яким заяву адвоката Браташа Юрія Павловича про ухвалення додаткового судового рішення у справі №440/828/25 задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.
23.04.2026 від представника позивача адвоката Браташа Ю.П. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення по справі, в якій заявник просить суд стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2026 у справі №440/828/25 призначено до розгляду питання щодо ухвалення додаткового судового рішення у справі - в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду. Надано ІНФОРМАЦІЯ_1 строк протягом 3 днів з моменту отримання даної ухвали на подання заперечень щодо поданої заяви адвоката Браташа Юрія Павловича про ухвалення додаткового рішення у справі №440/828/25.
Учасникам по даній справі направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2026 про призначення до розгляду питання щодо ухвалення додаткового судового рішення в порядку письмового провадження, у т.ч. копію заяви з доданими матеріалами, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних листів.
Відповідач по справі не скористався правом на подання заперечень щодо поданої заяви адвоката Браташа Юрія Павловича про ухвалення додаткового судового рішення у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що заява адвоката Браташа Юрія Павловича про ухвалення додаткового судового рішення у справі підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту – КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст. 132 КАС України).
Згідно з ч.ч. 1, 6 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).
Згідно з п.п. 1, 2 ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).
Згідно з п.п. 6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
За цим, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04.02.2020 у справі №280/1765/19, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, які входять до предмета доказування у справі, мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 07.05.2020 у справі №320/3271/19.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі “Баришевський проти України” (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі “Двойних проти України” (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі “Меріт проти України” (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Також у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Колегія суддів зазначає, що з аналізу статті 134 КАС України випливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині 5 цієї статті. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
При визначені відшкодування витрат на суму гонорару адвоката, суд виходить з реальності адвокатських витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність) а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі "East/West Allianse Limited" суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.
Верховний Суд в постанові від 05.06.2018 у справі №904/8308/17 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).
У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У цій справі представник позивача просить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 16000,00 грн.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано копії наступних документів: договору про надання правової допомоги від 04.01.2025 №04/01-25; додаткової угоди від 06.02.2026 до договору про надання правової допомоги від 04.01.2025 №04/01-25; звіту до договору про надання правової допомоги від 04.01.2025 №04/01-25 та додаткової угоди від 06.02.2026 до договору про надання правової допомоги від 04.01.2025 №04/01-25.
Відповідно до п.1.1 договору про надання правової допомоги від 04.01.2025 №04/01-25 клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, стосовно правовідносин з питань призову на військову службу за мобілізацією в період воєнного стану, а також інших відносин, пов`язаних із захистом прав та законних інтересів клієнта.
Згідно з п.п. 4.1, 4.2 договору про надання правової допомоги від 04.01.2025 №04/01-25 вартість та обсяг послуг з професійної правничої допомоги погоджується сторонами в додаткових угодах до даного договору.
За результатами надання правової допомоги за цим договором адвокатським об`єднанням складається звіт, що підписується представником кожної зі сторін та вказується обсяг наданої професійної правничої допомоги та її вартість.
У додатковій угоді від 06.02.2026 до договору про надання правової допомоги від 04.01.2025 №04/01-25 вказано, що даною додатковою угодою сторони погодили оплату послуг адвокатського об`єднання з професійної правничої допомоги за договором щодо підготовки апеляційної скарги клієнта на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 та ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 по справі №440/828/25, що становить тверду грошову суму гонорару в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень, а також інших дій, пов`язаних із подачею позивачем відповідної апеляційної скарги, крім представництва інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції, яке розраховується окремо з розрахунку вартості участі адвоката в одному судовому засіданні та становить тверду грошову суму на рівні 3000 грн за участь у кожному судовому засіданні.
Оплата послуг за вказаною додатковою угодою сплачуються клієнтом протягом 10 днів із моменту ухвалення судом апеляційної інстанції рішення (у формі постанови) по справі №440/828/25 за результатами розгляду апеляційної скарги клієнта.
Відповідно до звіту від 23.04.2026 до договору про надання правової допомоги від 04.01.2025 №04/01-25 та додаткової угоди від 06.02.2026 до договору про надання правової допомоги від 04.01.2025 №04/01-25 адвокатським об`єднанням надані наступні послуги професійної правничої допомоги: підготовка (складання) та подання до суду за дорученням клієнта апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 та ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 по справі №440/828/25 (10000,00 грн); представництво інтересів клієнта у судових засіданнях по справі №440/828/25: 20.04.2026 о 13:30, 13:45 (6000,00 грн).
У звіті зазначено, що загальна вартість послуг, наданих за договором №04/01-25 про надання професійної правничої допомоги від 04.01.2025 та додаткової угоди від 06.02.2026, складає 16000,00 гривень. Послуги професійної правничої допомоги згідно договору №04/01-25 про надання професійної правничої допомоги від 04.01.2025 виконані якісно та в повному обсязі.
Колегія суддів враховує, що вищевказані документи є належними доказами, які підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, суд зазначає, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 23.04.2019 у справі № 826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 19.01.2023 у справі №345/136/18, з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, розумність гонорару та витрачений адвокатом час. Суд, за відсутності клопотання іншої сторони, самостійно зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу внаслідок їх непропорційності.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на зміст частини 4 ст.134 КАС України, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», у той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.
Крім того, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару у такому випадку.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Також судом наголошено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.05.2024 у справі №227/2301/21 щодо розподілу судових витрат дійшла наступних висновків: «12.33. У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі №757/29103/20-ц (провадження №61-11792св21) зазначено, що в разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом конкретної справи».
Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №755/10947/17 зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати.
Колегія суддів враховує висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладені у постанові від 14.11.2019 у справі №826/15063/18, згідно яких суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Оцінюючи співмірність витрат позивача на правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, колегія суддів враховує, що у додатковій угоді від 06.02.2026 та звіті від 23.04.2026 зазначено про виконану адвокатом роботу щодо складання апеляційної скарги як на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 №440/828/25, так і на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 у справі №440/828/25, а також участь адвоката в судових засіданнях щодо оскарження як ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 №440/828/25, так і рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 у справі №440/828/25.
Натомість, колегія суддів враховує, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 по справі № 440/828/25 залишено без змін.
Тобто, в частині апеляційного оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 по справі №440/828/25 судові витрати на правничу допомогу адвоката не підлягають відшкодуванню.
Також колегія суддів зазначає, що участь одного адвоката при розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанцій свідчить про його обізнаність з обставинами щодо спірних правовідносин, що, поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання ним послуг в межах їх повторного вивчення.
Вказана позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19.11.2020 у справі №520/7431/19.
Суд враховує правову позицію Верховного Суду, яка викладена в додатковій постанові від 11.12.2019 у справі №2040/6747/18, якою встановлено, що надання правової допомоги з приводу вирішення навіть певної (усієї) сукупності процесуальних питань в апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом, оскільки первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази.
З урахуванням того, що предмет спору у цій справі не є складним, питання оскарження ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 у справі №440/828/25 про залишення без задоволення заяви адвоката Браташа Юрія Павловича про ухвалення додаткового судового рішення у справі №440/828/25 не потребувало складних правових досліджень, вивчення обсягу фактичних даних, складність складених процесуальних документів не є значним, тому колегія суддів, виходячи з принципу пропорційності, вважає, що сума, заявлена до стягнення за підготовку апеляційної скарги на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 у справі №440/828/25 є неспівмірною із складністю справи та обсягом наданих послуг адвокатом.
Отже, враховуючи наведені обставини, а також зміст та обсяг наданих послуг, розмір відшкодування, колегія суддів вважає заявлений представником позивача до відшкодування розмір правової допомоги у суді апеляційної інстанції (16000,00 грн) завищеним та таким, що підлягає зменшенню.
Дослідивши подані представником позивача докази, враховуючи результат розгляду апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 у справі №440/828/25 та вищенаведені висновки суду щодо співмірності заявлених витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість та співмірність заявлених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн, понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що підтверджується належними доказами, а тому такі витрати на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що заява адвоката Браташа Юрія Павловича про ухвалення додаткового судового рішення у справі №440/828/25 підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, в розмірі 2000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 134, 139, 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В
Заяву адвоката Браташа Юрія Павловича про ухвалення додаткового судового рішення у справі №440/828/25 задовольнити частково.
Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, в розмірі 2000,00 грн.
У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Подобайло З.Г.	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Чалий І.С.   Семененко М.О.