Справа № 952/165/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2026 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Яценка Є.І.,
за участі секретаря судового засідання Ніколенко Л.О., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути із відповідачки заборгованість за Договором позики № 71375349 від 11.08.2025 року в сумі 16 602,75 грн., та заборгованість за Договором позики № 6538741 від 08.09.2025 року в розмірі 5 124,60 та понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.08.2025 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит № 71375349, умовами якого встановлено, що кредитодавець/позивач надає позичальнику кредит в розмірі 9000,00 грн. строком на 30 днів (з 11.08.2025 по 09.09.2025), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,225 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1350,00 грн.). У разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00 % за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 45103, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.
29.08.2025 року між Позикодавцем та Позичальником/ Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду № 15662107 до Договору позики № 71375349, за умовами якої сторони домовились предметом якої є пролонгація строку кредитування на 19 днів ( результаті чого строк кредитування складає – 49 днів тобто до 28.09.2025 року)?та змінено денну процентну ставку ( фіксовану) з 0.225 % на 1 %. Додатковий договір підписаний електронним підписом позичальника відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 84372. 
Позивач на виконання умов кредитного договору № 71375349 від 11.08.2025, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачці у власність грошові кошти в розмірі 9000, 00 грн., шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідачки № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної системи ТОВ «Европейська Платіжна Система». Втім ОСОБА_1 порушує взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором № 71375349 від 11.08.2025 та додаткової угоди, заборгованість за договором кредиту, становить 16 602,75 грн., зокрема: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 932,75 грн сума заборгованості за процентами, 1350 грн сума заборгованості за комісією, 4 320,00 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. 

Крім того, 08.09.2025 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит № 6538741 , умовами якого встановлено, що кредитодавець/позивач надає позичальнику кредит в розмірі 1300,00 грн. строком на 360 днів (з 08.09.2025 по 02.09.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17.25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 224,25 грн.). У разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 65 грн., за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 236885, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.
Позивач на виконання умов кредитного договору № 6538741 від 08.09.2025, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачці у власність грошові кошти в розмірі 1300,00 грн., шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідачки № НОМЕР_2 , що підтверджується Довідкою "АТ ЮНЕКС БАНК». Втім ОСОБА_1 порушує взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором № 6538741 від 08.09.2025 становить 5 124,60 грн., зокрема: 1300,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1000,35 грн. – сума заборгованості за процентами, 224,25 грн. – сума заборгованості за комісією; 2600,00 грн. – сума заборгованості за пенею/ неустойкою. Оскільки відповідачкою кредитні зобов`язання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню в судовому порядку разом з понесеними судовими витратами.
Ухвалою суду від 14 травня 2026 року справа прийнята до судового розгляду та призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності представника позивача, не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі в якій позовні вимоги не визнає у частині стягнення штрафних санкцій, пені, процентів та інших додаткових платежів, та просила розстрочити виконання рішення суду так як вона перебуває в скрутному матеріальному становищі, так як на даний час вона не працює має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, тому просить суд розстрочити рішення суду терміном на 12 місяців шляхом погашення заборгованості рівним платежами щомісяця, починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Судом встановлено, що 11.08.2025 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит № 71375349, умовами якого встановлено, що кредитодавець/позивач надає позичальнику кредит в розмірі 9000,00 грн. строком на 30 днів (з 11.08.2025 по 09.09.2025), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,225 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1350,00 грн.). У разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00 % за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 45103, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.
29.08.2025 року між Позикодавцем та Позичальником/ Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду № 15662107 до Договору позики № 71375349, за умовами якої сторони домовились предметом якої є пролонгація строку кредитування на 19 днів ( результаті чого строк кредитування складає – 49 днів тобто до 28.09.2025 року)?та змінено денну процентну ставку ( фіксовану) з 0.225 % на 1 %. Додатковий договір підписаний електронним підписом позичальника відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 84372. 
Позивач на виконання умов кредитного договору № 71375349 від 11.08.2025, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачці у власність грошові кошти в розмірі 9000, 00 грн., шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідачки № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної системи ТОВ «Европейська Платіжна Система». Втім ОСОБА_1 порушує взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором № 71375349 від 11.08.2025 та додаткової угоди, заборгованість за договором кредиту, становить 16 602,75 грн., зокрема: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 932,75 грн сума заборгованості за процентами, 1350 грн сума заборгованості за комісією, 4 320,00 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. 
Крім того, 08.09.2025 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит № 6538741 , умовами якого встановлено, що кредитодавець/позивач надає позичальнику кредит в розмірі 1300,00 грн. строком на 360 днів (з 08.09.2025 по 02.09.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17.25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 224,25 грн.). У разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 65 грн., за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 236885, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.
Позивач на виконання умов кредитного договору № 6538741 від 08.09.2025, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачці у власність грошові кошти в розмірі 1300,00 грн., шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідачки № НОМЕР_2 , що підтверджується Довідкою ( АТ ЮНЕКС БАНК». Втім ОСОБА_1 порушує взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором № 6538741 від 08.09.2025 становить 5 124,60 грн., зокрема: 1300,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1000,35 грн. – сума заборгованості за процентами, 224,25 грн. – сума заборгованості за комісією; 2600,00 грн. – сума заборгованості за пенею/ неустойкою.
Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису.
Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Так, надані ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» докази, підтверджують факт укладення Договорів позики між сторонами у справі та порушення відповідачкою взятих на себе договірних зобов`язань.
У матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою зобов`язання по погашенню заборгованості за Договорами позики. Відповідачкою не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також належних та допустимих доказів в спростування доводів позивача щодо нарахованої суми заборгованості.
Враховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за Договором позики № 71375349 від 11.08.2025 року належним чином не виконує, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повертає, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за Договором позики № 71375349 від 11.08.2025 року в розмірі 16 602,75 грн., зокрема: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 932,75 грн сума заборгованості за процентами, 1350 грн сума заборгованості за комісією, 4 320,00 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Щодо позовних вимог у частині стягнення з відповідачки заборгованості за Договором позики № 6538741 від 08.09.2025 за пенею/неустойкою в розмірі 2 600,00 грн., суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер.
Кредитний договір № 6587621 укладений між сторонами 08.09.2025, тобто в період дії воєнного стану в Україні, а, отже, згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) штрафу та пені за прострочення зобов`язань.
Відтак, оскільки стягнення пені/неустойки у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_1 пені/неустойки в розмірі 2 600,00 грн.
З огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, зокрема, стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» заборгованість за Договором позики № 6538741 від 08.09.2025 у розмірі 2 524,60 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 1300,00 грн., заборгованість за процентами – 1000,35 грн., заборгованість за комісією – 224,25 грн. у задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення пені/неустойки в розмірі 2600,00 грн. необхідно відмовити.
Що стосується клопотання відповідачки ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду терміном на 12 місяців суд доходить до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.
Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.
Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
В той же час, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.
Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.
Відповідно до положень ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Так, відповідачка ОСОБА_1 зазначає в своєму письмовому клопотанні, що можливості сплатити розмір заборгованості в повній мірі на даний час немає враховуючи важкий матеріальний стан. 
Враховуючи доводи відповідачки щодо її скрутного матеріального стану у зв`язку із наявністю на її утриманні неповнолітніх дітей, яка на даний час ніде не працює, беручи до уваги завдання справедливого вирішення даної справи на засадах добросовісності, розумності та пропорційності, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідачки та розстрочити виконання даного рішення на максимальний строк, передбачений законодавством України, а саме на 12 місяців.
Вирішуючи питання судових витрат, суд керується положенням ч. 1 ст. 133 ЦПК України, якою передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією. Оскільки позовні вимоги ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1555,93 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу, які позивач визначив у розмірі 4500,00 грн. та просить стягнути з відповідачки, суд дійшов таких висновків.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, на підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано: копію договору про надання правничої допомоги № 20-08/2025 від 20.08.2025, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та адвокатом «Ткаченко Юлією Олегівною»; витяг з Акту №3-МК приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 20-08/25 від 20.08.2025, Акт приймання передачі справ на надання правничої допомоги, платіжну інструкцію, ордер від 03.09.2025; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Клопотання та/або заперечення від відповідачки щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на правову допомогу на адресу суду не надходило.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідачки на користь позивача належить стягнути витрати за надання правової допомоги пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 2 270,70 грн.

Керуючись ст.ст. 1-18, 76- 81, 89, 141, 247, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договороми - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», код ЄДРПОУ 39861924, місцезнаходження юридичної особи: 01010, м. Київ, площа Арсенальна, буд.1Б,банківські реквізити : НОМЕР_4 відкритий в АТ « УНІВЕРСАЛ БАНК» , код банку – 322001, заборгованість за Договором позики № 71375349 від 11.08.2025 в розмірі 16 602,75 грн., заборгованість за Договором позики № 6538741 від 08.09.2025 року в розмірі 2 524,60 грн., а всього стягнути 19 127,35 ( дев`ятнадцять тисяч сто двадцять сім гривень 35 копійок). 
Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 29 травня 2026 року по справі № 952/165/26 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», код ЄДРПОУ 39861924, місцезнаходження юридичної особи: 01010, м. Київ, площа Арсенальна, буд.1Б,банківські реквізити : НОМЕР_4 відкритий в АТ « УНІВЕРСАЛ БАНК» , код банку – 322001, заборгованість за Договором позики № 71375349 від 11.08.2025 в розмірі 16 602,75 грн., заборгованість за Договором позики № 6538741 від 08.09.2025 року в розмірі 2 524,60 грн., а всього 19 127,35 ( дев`ятнадцять тисяч сто двадцять сім гривень 35 копійок), терміном на 12 (дванадцять) місяців шляхом погашення заборгованості рівним платежами по 1593,94 грн. ( одна тисяча п`ятсот дев`яносто три гривні ) 94 коп., щомісяця, починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», код ЄДРПОУ 39861924, місцезнаходження юридичної особи: 01010, м. Київ, площа Арсенальна, буд.1Б,банківські реквізити : НОМЕР_4 відкритий в АТ « УНІВЕРСАЛ БАНК» , код банку – 322001, понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1555,93 грн (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 93 копійок ) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 270,70 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень сімдесят копійок), пропорційно до задоволених вимог.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Є.І. Яценко