Провадження № 1-кп/643/825/26 
Справа № 643/8259/26

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2026               м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 12026226200000127 від 22.03.2026 за обвинуваченням  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого, розлученого, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
21.03.2026 приблизно о 17:30 годині ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння на спільній кухні багатоквартирного буд. АДРЕСА_2 , за місцем мешкання, на побутовому підгрунті, розв?язав словесний конфлікт із раніше знайомою йому сусідкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході вказаного конфлікту ОСОБА_3 , маючи раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди її здоров?ю та тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, знаходячись на спільній кухні вищевказаного будинку, підійшов ближче до потерпілої та умисно наніс три удари кулаком правої руки в обличчя, потрапивши в область правого ока, лівої щоки зверху та в область носа, від яких потерпіла впала спиною на кахельну підлогу, а з її носа почалась кровотеча.
Не вгамовуючись, продовжуючи свої протиправні дії і реалізацію свого умислу, спрямованого на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 стоячи над потерпілою, носком своєї правої ноги, взутої в тапок, умисно, з розмаху завдав їй один удар в область правої сідниці та ще один удар в область правого стегна, після чого ОСОБА_3 втратив рівновагу і не втримавшись на ногах, впав на кахельну підлогу спільної кухні, при цьому схопив ОСОБА_5 за волосся своєю правою рукою. Потерпіла, захищаючись від агресії та протиправних дій ОСОБА_3 , діючи в рамках необхідної оборони, вкусила його за лікоть правої руки і ОСОБА_4 відпустив волосся потерпілої, після чого вона підвівшись пішла в свою квартиру АДРЕСА_3 .
Приблизно о 17:35 годині того ж дня, ОСОБА_4 , побачивши, що двері квартири АДРЕСА_4 , розташованої у вищевказаному будинку не заперті, продовжуючи свої протиправні наміри і реалізацію свого умислу, спрямованого на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, шляхом вільного доступу, через незаперті двері, зайшов в середину вищевказаної квартири, потерпілої та підійшовши до ОСОБА_5 , з розмаху, умисно наніс їй один удар кулаком лівої руки в область її правого плеча позаду, після чого наніс їй 2 удари кулаком своєї правої руки по зап`ястям її обох рук, а потім ще один удар носком своєї лівої ноги, взутої в тапок в область її правої ноги нижче коліна, після чого потерпіла почала кликати на допомогу і в її квартиру зайшла сусідка ОСОБА_6 , побачивши яку ОСОБА_7 припинив свої протиправні дії і вийшов з квартири потерпілої.
Внаслідок вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_3 , застосованого ним фізичного насильства по відношенню до ОСОБА_5 , нанесених ним ударів, потерпілій були спричинені, згідно з висновком судово-медичного експерта: рана розміром 1,8 х0,3 см у зовнішнього кінця правої брови косо вниз; численні синці: у періорбітальній ділянці праворуч з переходом на вилицю, в виличній ділянці зліва, в ділянці скронево- нижньо- щелепного суглобу зліва, по внутрішній поверхні правого передпліччя в середній третині, на правій сідниці, по передній поверхні правої гомілки в середній третині, в ділянці лівої щоки, які за ступенем тяжкості належать до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6- ти днів, згідно п.п.2.3.2, 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження. 
Вказані обставини не заперечуються учасниками судового провадження.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно із заявою ОСОБА_3 , щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження № 12026226200000127 від 22.03.2026, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпіла також надала заяву, згідно з якою згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акта, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження. 
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, із середньою спеціальною освітою, має постійне місце мешкання, не працює, суспільно-корисною працею не займається, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України – є щире каяття. 
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
У даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, майновий стан обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді громадських робіт у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, за якою він обвинувачується, і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.
З урахуванням того, що обвинувачений не має стабільного доходу та непрацевлаштований, суд вважає, що покарання виключно майнового характеру не матиме належного превентивного та виховного впливу на обвинуваченого і не сприятиме його виправленню. Натомість покарання у виді громадських робіт є більш доцільним, оскільки передбачає залучення обвинуваченого до суспільно корисної праці, що сприятиме формуванню у нього належного ставлення до праці, дисципліни та дотримання норм закону, а також матиме реальний виховний вплив.
На переконання суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою. Саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Процесуальні витрати відсутні. 
Речові докази відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирається.
Процесуальні витрати відсутні. 
Цивільний позов не заявлявся. 
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя             ОСОБА_1