ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/9489/26
провадження № 3/753/2814/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2026 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Котвицький В.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
11.04.2026 о 13 год. 30 хв. за адресою м. Київ, Дарницький р-н., Бориспільське шосе, блокпост кп 503, громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснював рух на т.з Ford Mustang, д.н.з. НОМЕР_1 , перед перестроюванням не подав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п.9.2.б ПДР України, під час перевірки документів було встановлено що гр. ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії, при цьому правопорушення вчинено повторно протягом року від 27.01.2026 серія ЕПР 1 № 576933, чим порушив вимоги п. 2.1 а) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
У судове засідання  ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, не повідомивши про причини неявки та не надавши документального підтвердження поважності причин неявки.
Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Так, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
За таких обставин, суддя вважає можливим розглянути справу без участі  ОСОБА_1 , за наявними в матеріалах справи доказами, беручи при цьому до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема ст. 126 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши доказиза своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі доказів, керуючись законом, суддя вважає, що провина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП знайшла своє підтвердження.
Зокрема, його провина підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 576933 від 27.01.2026 щодо керування  ОСОБА_1 який не має права керувати т/з., накладено стягнення у сумі 20400,00 грн. постановою Дарницьким районним судом м. Києва по справі № 753/2721/26 від 19.02.2026; даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 538241 від 11.12.2025 про притягнення  ОСОБА_1 який протягом року вчинив порушення, накладено стягнення у сумі 40800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 359/15087/25 від 26.01.2026 передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 126 КУпАП. Дані постанови, як встановлено судом, не оскаржувались. 
Факт керування  ОСОБА_1 , як особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, встановлено і з оглянутого судом диску з відеозаписом подій, що відбувалися 11.04.2026, долученого до матеріалів даної справи.
За таких обставин, вбачаю в діях  ОСОБА_1 є ознаки повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП, а саме, повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що передбачає адміністративну відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ст. 313 КУпАП, постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.
Згідно з п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.
Враховуючи вказані норми чинного законодавства України, до протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення санкцією частини статті передбачено стягнення у виді конфіскації майна, особа, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна.
Відповідно до ст. 29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.
Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі від 04.09.2023 № 702/301/20 суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Крім того, норми чинного КУпАП не встановлюють будь-яких обмежень щодо накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, коли воно передбачене у санкції статті КУпАП, особам, які на момент вчинення адміністративного правопорушення не мали права керування транспортними засобами.
При цьому санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП є безальтернативною стосовно видів стягнень, які мають бути накладені на особу, що порушила відповідні вимоги ПДР; дискреційні повноваження суду згідно з цією нормою поширюються виключно на визначення строку позбавлення права керування та вилучення транспортного засобу.
Згідно з приписами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення, суддя враховує конкретні обставини правопорушення, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, беручи до уваги небезпеку, якою є участь у дорожньому русі осіб, які не мають або позбавлені права керування транспортними засобами, а також враховуючи, що  ОСОБА_1 навмисно порушує закон та керує транспортним засобом, ігноруючи заборони, що є обтяжуючою провину обставиною, з метою виховання останнього та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень, достатнім видом адміністративного стягнення для нього є штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, однак без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки доказів про належність транспортного засобу саме  ОСОБА_1 матеріали справи не містять, зокрема згідно Картки обліку адміністративного правопорушення ТЗ належить ОСОБА_3 .
Також відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з  ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 665,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 126, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 (сім) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.

Строк стягнення відраховувати з моменту вилучення посвідчення водія.
Штраф має бути сплачено добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а у разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом.
Згідно ст. 308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.
Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя      В.Л. Котвицький