ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2026 Справа № 914/859/26 
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "САТ", м. Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології клімату та автоматизація систем", с. Сокільники, Львівський р-н, Львівська обл.
про: стягнення заборгованості
Суддя Коссак С.М. 
за участі секретаря Полюхович Х.М. 

Представники: 
Від позивача: Білоконь Інна Вікторівна (в режимі відеоконференції) - представник;
Від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:
На розгляд Господарського суду Львівської області через систему "Електронний суд" представником позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "САТ", м. Київ подано позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології клімату та автоматизація систем", с. Сокільники, Львівський р-н, Львівська обл. про стягнення заборгованості у сумі 30 121,52грн., з якої: 23 311,00грн. - основний борг, 4081,26грн. - пеня, 795,13грн. - 3% річних, 1934,13грн. - інфляційні втрати.
Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь 2662,40грн. сплаченого судового збору, який обраховано із застосуванням коефіцієнту 0,8 та повідомляє суд, що очікує понести витрати на правову допомогу у сумі 7000,00грн.
Ухвалою суду від 27.03.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 23.04.2026 року на 10:00 год.
27.03.2026 року через систему "Електронний суд" представником позивача подано заяву за вх.№8821/26, в якій просить надати можливість взяти участь у судовому засіданні 23.04.2026 року об 10год. 00хв. представника в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою суду від 30.03.2026 року задоволено.
В судовому засіданні 23.04.2026 року присутнім представником позивача, засідання з яким проводиться в режимі відеоконференції, надано пояснення по суті позовних вимог, та судом озвучено що від відповідача жодних процесуальних документів не надходило, відзиву не поступало, відтак з врахування думи представника позивача, суд постановив відкласти розгляд справи по суті на 06.05.2026 року о 13:00год. та забезпечити участь представника позивача - Білоконь Інни Вікторівни в судовому засіданні у справі №914/859/26, призначеному на 06.05.2026 року на 13:00 год., в режимі відеоконференції.
29.04.2026 року представником позивача подано через систему «Електронний суд» заяву за вх.№12094/26 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00грн. та додано докази в підтвердження їх понесення.
В судове засідання 06.05.2026 року позивач явку представника забезпечив, засідання з яким проводиться в режимі відеоконференції, надав пояснення по суті спору, підтримав позовні та просить позов задоволити в повному обсязі.
В судове засідання 06.05.2026 року відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про доставки ухвали суду до електронного кабінету відповідача.
В матеріалах справи достатньо доказів для з`ясування обставин справи, відтак суд перейшов до стадії ухвалення рішення, вступна та резолютивна частина якого оголошена в цьому судовому засіданні.

Аргументи позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання Договору перевезення вантажів №29687 від 15 березня 2018 року року, позивачем надавались відповідачу послуги з транспортного перевезення вантажів на підстав укладених ТТН на загальну суму 23 311,00грн., що підтверджується рахунками на оплату на суму 23 311,00грн. та актами здачі- приймання робіт (надання послуг).
Відтак, позивач стверджує, що розмір основної заборгованості становить 23 311,00грн.
У зв`язку з неналежним та повним невиконанням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих транспортних послуг позивачем нараховано відповідачу 4081,26грн. - пені (згідно п. 7.2.5. Договору), 795,13грн. - 3% річних, 1934,13грн. - інфляційні втрати., які обраховано за періоди з врахуванням п. 5.3 Договору, та від дати кожної ТТН окремо.
Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2662,40грн. та 7000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу, докази понесення яких додано до заяви про розподіл витрат на професійну допомогу.
Аргументи відповідача.
Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «САТ» і Товариством з обмеженою відповідальністю "Технології клімату та автоматизація систем" укладений договір перевезення вантажів №29687 від 15.03.2018 року , згідно п. 1.1. якого, за цим договором клієнт надає для перевезення вантажі, а перевізник зобов`язується здійснити їх перевезення і надати комплекс інших послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів, на території України.
Перевізник зобов`язується доставити надані клієнтом вантажі до пункту призначення в установлений договором строк та видати їх уповноваженій на одержання вантажу особі - вантажоодержувачу, а клієнт зобов`язується вчасно сплатити за послуги перевізника встановлену плату відповідно до умов договору та на підставі наданих перевізником рахунків за перевезення (п. 1.2 договору).
Пунктом 2.1 договору сторони визначили, що приймання вантажу до перевезення оформляється товарно-транспортною накладною (накладною на вантаж) - ТТН, за формою, встановленою перевізником.
Між сторонами договору перевезення укладені ТТН (ННВ) № 991026920 від 16.01.2025 року (вартість послуг 19852,00 грн.), № 029001704 від 11.03.2025 року (вартість послуг 2351,00 грн), №991031388 від 17.03.2025 року (вартість послуг 1108,00 грн), які підписані представниками Сторін і на підставі яких Перевізник надав Клієнту послуги з перевезення вантажів за відповідними маршрутами до місць розвантаження, погоджених сторонами.
Послуги за вказаними ТТН (ННВ) на загальну суму 23 311,00 грн. надані позивачем та прийняті відповідачем без зауважень та заперечень.
Згідно рахунків на оплату ТзОВ "ТК "САТ" №015003700 від 18.03.2025 року на суму 2351,00 грн., №015003726 від 18.03.2026 року на суму 1108,00 грн., №015004114 від 25.03.2025 року на суму 19852,00 грн. - загальна вартість наданих послуг склала 23 311,00 грн.
Відповідно до п. 5.1 договору, розрахунки за надання послуг між перевізником і клієнтом проводяться в безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок перевізника на підставі виставлених рахунків.
Згідно п. 5.3 договору, розрахунки за надання послуг між перевізником і клієнтом проводяться протягом 3-х (трьох) робочих днів з дня приймання вантажу до перевезення, що одночасно є моментом оформлення ТТН.
Позивач стверджує, що відповідач мав здійснити розрахунки за надані послуги: у сумі 19852,00 грн. до 21.01.2025 року згідно ТТН № 991026920 від 16.01.2025 року; 2351,00 грн. до 14.03.2025 року згідно ТТН №029001704 від 11.03.2025 року, 1108,00грн. до 20.03.2025 року згідно ТТН №991031388 від 17.03.2025 року.
Отже, у відповідача виник обов`язок оплатити надані послуги, відповідно до умов договору, з дня приймання вантажу до перевезення, що є одночасно моментом оформлення ТТН (ННВ). 
Через платформу для обміну електронними документами FlyDok (MEDOC) позивач надіслав відповідачу акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №015003696 від 18.03.2025 на суму 2351,00 грн, №015003722 від 18.03.2025 на суму 1108,00 грн, №015004100 від 25.03.2025 на суму 19852,00 грн, на яких міститься відмітка "документ доставлено контрагенту".
Пунктом 5.4. договору визначено, що перевізник надає клієнту акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) в двох примірниках. Клієнт зобов`язаний прийняти акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) і протягом 10 (десяти) календарних днів з дня його отримання підписати його та в цей же строк повернути перевізнику один примірник.
Якщо у встановлені цим пунктом договору строки перевізник не отримає підписаний клієнтом акт здачі прийняття робіт (надання послуг), акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) вважається підписаним, а роботи (послуги) прийнятими.
У встановлені пунктом 5.4 договору позивач не отримав підписані відповідачем акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №015003696 від 18.03.2025 року на суму 2351,00 грн., №015003722 від 18.03.2025 року на суму 1108,00 грн., №015004100 від 25.03.2025 року на суму 19852,00 грн., відтак останні вважаються підписаними, а роботи (послуги) прийнятими та наданими.
Відповідно до матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із претензією за вих. №13 від 21.01.2026 року, яка була направлена відповідачу 21.01.2026 року на електронну адресу відповідача, зазначену у договорі перевезення вантажів №29687 від 15.03.2018 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та на електронну адресу, зазначену в Електронному кабінеті ЄСІТС відповідача (ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також на інші відомі позивачу електронні адреси. Також 22.01.2026 року претензія була направлена засобами поштового зв`язку на юридичну адресу відповідача рекомендованим листом №R067085338800, який 06.02.2026 року було вручено відповідачу, проте претензія залишилася без відповіді та задоволення.
Розмір основної заборгованості наданих транспортних послуг згідно оформлених ТТН становить 23 311,00 грн., які просить стягнути з відповідача на користь позивача.
Сторонами погоджено у п 7.2.5. договору, що у випадку клієнтом строків проведення розрахунків, він зобов`язаний сплатити на користь перевізника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за порушення кожен день такого прострочення.
Розрахунки за надання послуг між перевізником і клієнтом проводяться протягом 3-х (трьох) робочих днів з дня приймання вантажу до перевезення, що одночасно є моментом оформлення ТТН (ННВ) (п. 5.3 договору).
У зв`язку з неналежним та повним невиконанням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих транспортних послуг позивачем нараховано відповідачу 4081,26грн. - пені (згідно п. 7.2.5. Договору), 795,13грн. - 3% річних, 1934,13грн. - інфляційні втрати, які обраховано за періоди від дати кожної ТТН окремо, з врахуванням п. 5.3 Договору.

Норми права та висновки суду.
Предметом доказування є обставини, з якими пов`язується факт укладення договору перевезення вантажів та його не виконання в частині своєчасної та повної оплати.
Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). 
Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно із частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення (частина 1 стаття 908 Цивільного кодексу України).
За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (частина 1 стаття 909 Цивільного кодексу України).
Згідно ч. 2, 3 ст. 909 ЦК України, договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «САТ» і Товариством з обмеженою відповідальністю "Технології клімату та автоматизація систем" укладений договір перевезення вантажів №29687 від 15.03.2018 року , згідно п. 1.1. якого, за цим договором клієнт надає для перевезення вантажі, а перевізник зобов`язується здійснити їх перевезення і надати комплекс інших послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів, на території України. Перевізник зобов`язується доставити надані клієнтом вантажі до пункту призначення в установлений договором строк та видати їх уповноваженій на одержання вантажу особі - вантажоодержувачу, а клієнт зобов`язується вчасно сплатити за послуги перевізника встановлену плату відповідно до умов договору та на підставі наданих перевізником рахунків за перевезення
На виконання умов Договору, Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «САТ» були надані, а Відповідачем прийняті в повному обсязі послуги з транспортного перевезення на загальну суму 23 311,00грн., що підтверджується ТТН (ННВ) № 991026920 від 16.01.2025 року (вартість послуг 19852,00 грн.), № 029001704 від 11.03.2025 року (вартість послуг 2351,00 грн), №991031388 від 17.03.2025 року (вартість послуг 1108,00 грн), які підписані представниками Сторін і на підставі яких Перевізник надав Клієнту послуги з перевезення вантажів за відповідними маршрутами до місць розвантаження, погоджених сторонами.
Таким чином, предметом договору є, в т.ч. організація транспортних послуг за рахунок відповідача. 
Доказом в підтвердження належного виконання умов договору з надання послуг за вищевказаними товарно транспортними накладними є рахунки на оплату ТзОВ "ТК "САТ" №015003700 від 18.03.2025 року на суму 2351,00 грн., №015003726 від 18.03.2026 року на суму 1108,00 грн., №015004114 від 25.03.2025 року на суму 19852,00 грн. - загальна вартість наданих послуг склала 23 311,00 грн. та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №015003696 від 18.03.2025 року на суму 2351,00 грн., №015003722 від 18.03.2025 року на суму 1108,00 грн., №015004100 від 25.03.2025 року на суму 19852,00 грн., відтак надані (послуги) вважаються прийнятими та наданими.
Слід зазначити, що виникнення у відповідача обов`язку оплатити надані послуги, відповідно до умов договору, безпосередньо пов`язано з дня приймання вантажу до перевезення, що є одночасно моментом оформлення ТТН (ННВ). 
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (частини перша, друга статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні»).
Між сторонами договору перевезення укладені ТТН (ННВ) № 991026920 від 16.01.2025 року (вартість послуг 19852,00 грн.), № 029001704 від 11.03.2025 року (вартість послуг 2351,00 грн), №991031388 від 17.03.2025 року (вартість послуг 1108,00 грн), які підписані представниками Сторін і на підставі яких Перевізник надав Клієнту послуги з перевезення вантажів за відповідними маршрутами до місць розвантаження, погоджених сторонами.
Послуги за вказаними ТТН (ННВ) на загальну суму 23 311,00 грн. надані позивачем та прийняті відповідачем без зауважень та заперечень.
Згідно п. 5.3 договору, розрахунки за надання послуг між перевізником і клієнтом проводяться протягом 3-х (трьох) робочих днів з дня приймання вантажу до перевезення, що одночасно є моментом оформлення ТТН.
Судом встановлено, що за надання транспортних послуг згідно Договору Відповідачем не здійснено оплати наданих послуг з транспортного перевезення, відтак станом на час подання позовної заяви до суду заборгованість Відповідача перед позивачем за надані транспортні послуги склала 23 311,00 грн.
Щодо стягнення пені.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до частин 1-3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Сторонами погоджено у п 7.2.5. договору, що у випадку клієнтом строків проведення розрахунків, він зобов`язаний сплатити на користь перевізника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за порушення кожен день такого прострочення.
Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України (чинного, на час виникнення спірних правовідносин) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
При цьому умова договору про сплату пені за кожний день прострочення не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст.232 ГК України (чинного, на час виникнення спірних правовідносин), строку, за який нараховуються штрафні санкції (неустойка).
Водночас, слід зазначити, що Господарський кодекс України втратив чинність з 28.08.2025 року, у зв`язку з введенням в дію Закону України "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб" №4196-IX від 09.01.2025 року.
Таким чином, в період нарахування пені від суми заборгованості 19852,00 грн. згідно ТТН № 991026920 від 16.01.2025 року , яка мала бути сплачена до 21.01.2025 року, діяла норма ч.6 ст.232 ГК України, відтак період нарахування пені лише по вказаній сумі не має перевищувати шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, що позивачем враховано при проведенні обрахунку.
Відтак, позивачем визначено, що відповідач мав здійснити розрахунки за надані послуги: у сумі 19852,00 грн. до 21.01.2025 року згідно ТТН № 991026920 від 16.01.2025 року; 2351,00 грн. до 14.03.2025 року згідно ТТН №029001704 від 11.03.2025 року, 1108,00грн. до 20.03.2025 року згідно ТТН №991031388 від 17.03.2025 року.
Виникнення у відповідача обов`язку оплатити надані послуги, відповідно до умов договору, безпосередньо пов`язано з дня приймання вантажу до перевезення, що є одночасно моментом оформлення ТТН (ННВ). 
Розрахунки за надання послуг між перевізником і клієнтом проводяться протягом 3-х (трьох) робочих днів з дня приймання вантажу до перевезення, що одночасно є моментом оформлення ТТН (ННВ) (п. 5.3 договору).
У зв`язку з неналежним та повним невиконанням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих транспортних послуг, позивачем нараховано відповідачу 4081,26грн. - пені, яка обрахована за періоди від дати кожної ТТН окремо, з врахуванням п. 5.3 Договору.
Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 253 ЦК України)
Відтак, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, перевіривши періоди нарахування та Закону «України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», здійснивши перевірку нарахування пені, з врахуванням ч. 5 ст. 253 ЦК України, з врахуванням п. 7.2.5 договору та п. 5.3 Договору, суд прийшов до висновку, що така обрахована правильно та стягненню підлягає пеня в сумі 4081,26грн.

Щодо стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. 
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Cплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Суд, здійснивши перевірку нарахування позивачем 3% річних та інфляційних нарахувань, з врахуванням ч. 5 ст. 253 ЦК України, дійшов висновку, що позивачем зазначено правильні періоди прострочення грошового зобов`язання та суми від яких нараховувались 3% річних та інфляційні втрати, які обраховано за періоди від дати кожної ТТН окремо, з врахуванням п. 5.3 Договору. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 795,13грн. - 3% річних та 1934,13грн. - інфляційні втрати в межах заявлених позовних вимог.
Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів щодо існування простроченої заборгованості за надані транспортні послуги, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню підлягає: 23 311,00грн. - основний борг, 4081,26грн. - пеня, 795,13грн. - 3% річних, 1934,13грн. - інфляційні втрати.
Судові витрати.
Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2662,40грн. який обраховано із застосуванням коефіцієнту 0,8, що підтверджується платіжною інструкцією №900006265 від 18 березня 2026 року.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 2662,40грн.
Щодо стягнення витрат на професійну допомогу, які заявлені позивачем суд зазначає таке.
Згідно зі ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Стаття 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" надає перелік видів адвокатської діяльності. 
Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд враховує, що подані документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з відповідача, оскільки цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Позивач зазначає у поданій позовній заяві, що очікує понести у зв`язку із розглядом справи за даною позовною заявою витрати на правову допомогу у сумі 7000,00грн. та заява про розподіл судових витрат буде подана до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України. 
29.04.2026 року представником позивача подано через систему «Електронний суд» заяву за вх.№12094/26 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00грн. та додано докази в підтвердження їх понесення.
Між Адвокатським об`єднання «Казачук і Партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «САТ» був укладений договір про надання професійної (правничої) допомоги № 02/02/2026 від 02.02.2026 року, згідно якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором (опрацювання первинних документів, підготування та надіслання заяв, звернень, запитів тощо до всіх без виключення органів/підприємств/організацій України; підготування та надіслання (у разі виникнення необхідності) до суду позовних заяв, заяв тощо, пов`язаних з врегулюванням спору; представництво інтересів у всіх без виключення підприємствах, установах, організаціях, правоохоронних органах, у судах).
Згідно п. 3.1 Договору за надання правової допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі та встрок, який зазначається в додатковій угоді до цього договору.
Згідно п.2 укладеної додаткової угоди №3 від 20.03.2026 року до Договору про надання професійної (правничої) допомоги №02/02/2026 від 02.02.2026 року сплата узгодженої Сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється клієнтом у безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання протягом 30 (тридцяти) днів з дня набрання рішенням у справі законної сили, але не раніше оплати витрат на професійну (правничу) допомогу відповідачем на рахунок клієнта.
При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України. 
Беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, зокрема, підготовку процесуального документа, виступ в суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, від 20.07.2021 у справі №922/2604/20, від 01.12.2021 у справі №641/7612/16-ц.
Згідно акту приймання-передачі наданих послуг №3 від 27.04.2026 року до Договору про надання професійної (правничої) допомоги №02/02/2026 від 02.02.2026 року на виконання умов Договору про надання професійної (правничої) допомоги № 02/02/2026 від 02.02.2026 року та Додаткової угоди №1 від 06.03.2026 року, адвокатське об`єднання надало клієнту професійну (правничу) допомогу в фіксованій сумі гонорару 7000,00 грн. стосовно представництва інтересів клієнта у Господарському суді Львівської області у справі №914/859/26 за позовом клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології клімату та автоматизація систем», про стягнення заборгованості у сумі 30 121,52 грн., з якої: 23 311,00 грн. - основний борг, 4081,26 грн. - пеня, 795,13 грн. - 3% річних, 1934,13 грн. - інфляційні втрати. Клієнт прийняв правові послуги, зазначені у пункті 1 цього Акту. Жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому послуг Клієнт до Адвокатського об`єднання немає.
Додаткова угода №3 від 20.03.2026 року до Договору про надання професійної (правничої) допомоги №02/02/2026 від 02.02.2026 року визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокатського об`єднання за надання професійної (правничої) допомоги стосовно представництва інтересів клієнта у Господарському суді Львівської області у справі за позовом клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології клімату та автоматизація систем» про стягнення основного боргу 23 311,00 грн, а також пені, 3% процентів річних та збитків, завданих інфляцією, в фіксованій сумі гонорару 7 000,00 грн (сім тисяч гривень 00 копійок). Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати захист інтересів клієнта у суді першої інстанції (Господарський суд Львівської області).
Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Дослідивши обсяг, наданих послуг адвоката, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, відповідність запропонованої адвокатом правової позиції правовим висновкам суду, суд дійшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із складністю справи та реально наданими послугами, витраченим часом, обсягом цих послуг. Відтак до стягнення підлягає 7 000,00грн витрат на правову допомогу. 
Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задоволити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології клімату та автоматизація систем" (81130, Львівська обл., Львівський р-н, с. Сокільники, вул. Об`їздна, будинок 4, код ЄДРПОУ 36767497) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "САТ" (02090, м. Київ, вул. Гроденська, будинок 32, код ЄДРПОУ 35646516) 23 311,00грн. - основної заборгованості, 4081,26грн. - пені, 795,13грн. - 3% річних, 1934,13грн. - інфляційних втрат; 2662,40грн. судового збору та 7 000,00грн. витрат на правову допомогу.
Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 11.05.2026р.

Суддя Коссак С.М.