П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 562/3206/25
Провадження № 22-ц/4815/1008/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого-судді – Шимківа С.С.,
суддів: – Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,
секретар судового засідання – Хлуд І.П.

учасники справи: 
позивач – ТОВ "Західна агровиробнича компанія", 
відповідач – ОСОБА_1 ,
– ТОВ "Мізоч-Агропродукт",
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 лютого 2026 року (ухвалене у складі судді Чорного І.А., повний текст рішення суду складено 18.02.2026 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Мізоч-Агропродукт" про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди земельної ділянки, –

в с т а н о в и в :

У вересні 2025 року ТОВ "Західна агровиробнича компанія" звернулося до Здолбунівського районного суду із позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Мізоч-Агропродукт" про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди земельної ділянки.
Позов обґрунтовувало тим, що 26.04.2016 між ОСОБА_1 та ТОВ "Колос-Інвест" було укладено договір оренди землі №б/н, за яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5622681900:01:001:0062, загальною площею 1.6368 га, що розташована на території Дерманської Першої сільської ради Здолбунівського району Рівненської області.
Згідно з пунктом 8 договору, він укладений строком на 7 років.
Додатковою угодою №1 від 25.07.2018 до договору (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) сторону орендаря змінено на ТОВ "Західна агровиробнича компанія" та п. 4.1 внесено зміни до п. 8 договору та викладено його в наступній редакції: "Договір укладено строком на 7 (сім) років, сплив якого починається з моменту укладання додаткової угоди до договору оренди землі, але в будь-якому випадку дана Додаткова угода та право оренди на її підставі є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію".
Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 14367047.
З урахуванням додаткової угоди, строк договору сплив 25.07.2025.
У зв`язку із закінченням 25.07.2025 строку дії договору, на виконання п. 8 договору оренди позивачем 10.04.2025 спрямовано ОСОБА_1 лист-повідомлення №2199 від 03.04.2025 про намір продовжити дію договору оренди землі. До цього листа додано два оригінальних примірника додаткової угоди про продовження дії договору, підписані зі сторони орендаря.
Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист відповідач не надав, тобто не скористався правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечив проти продовження Договору на новий строк.
Вважає, що дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин.
Таким чином, позивач скористався своїм переважним правом на поновлення договору та запропонував підписати додаткову угоду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. При цьому, позивач належно виконував свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором та Законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проект додаткової угоди.
25.07.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ "Мізоч-Агропродукт" укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 5622681900:01:001:0062 для ведення особистого селянського господарства.
Укладенням вищезазначеного договору ОСОБА_1 та ТОВ "Мізоч-Агропродукт" порушили переважне право позивача на укладення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5622681900:01:001:0062 на новий строк.
Просили суд визнати укладеною додаткову угоду №б/н від 01.04.2025 до договору оренди землі від 26.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" та ОСОБА_1 , визнати відсутнім право оренди у ТОВ "Мізоч-Агропродукт" на земельну ділянку з кадастровим номером 5622681900:01:001:0062, загальною площею 1.6368 га та скасувати запис щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 1.6368 га, кадастровий номер 5622681900:01:001:0062, яка розташована на території Дерманської Першої сільської ради Здолбунівському районі Рівненської області, номер запису про право оренди: 61069788.
Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 лютого 2026 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Мізоч-Агропродукт" про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди земельної ділянки відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що позивач не підтвердив наявність у нього порушеного переважного права на укладення договору оренди землі, відтак позов задоволенню не підлягає.
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ТОВ "Західна агровиробнича компанія" оскаржило його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що зміст заяви від 20.02.2025 року свідчить, що вона не може вважатися належною та юридично значимою відмовою від поновлення договору, оскільки текст є суто формальним і не є мотивованою відповіддю орендодавця. У самому документі міститься лише коротка фраза про заперечення проти поновлення договору. Заява не містить жодного обґрунтування, не вказує причин відмови, не містить аналізу виконання орендарем умов договору, не містить посилань на порушення, не містить доказів, не містить пропозицій щодо зміни умов договору.
Така заява не відповідає вимогам ст. 33 Закону "Про оренду землі" щодо мотивованої відмови, а тому не може переривати процедуру поновлення договору.
Щодо заяви від 08.04.2025, то зміст є ідентичним за суттю заяві від 20.02.2025 року і так само не відповідає вимогам статті 33 Закону України "Про оренду землі" щодо належної, мотивованої відмови в поновленні договору.
Відповідач фактично проект додаткової угоди не розглянув, жодних обґрунтованих заперечень щодо умов додаткової угоди не висловив, тобто явно безпідставно надав відмову позивачу в укладанні Додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі.
Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове – про задоволення позову.
27 квітня 2026 року ТОВ "Мізоч-Агропродукт", а також ОСОБА_1 (кожен окремо) подали відзиви на апеляційну скаргу, у яких покликаються на законність рішення суду.
Вказують, що не маючи наміру поновлювати договір оренди на новий строк з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" ОСОБА_1 двічі – 20.02.2025 року та 23.04.2025 року скерувала на адресу позивача рекомендованими листами із повідомленнями про вручення відповідні заяви про те, що не бажає продовжувати дію договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5622681900:01:001:0062 та бажає припинити орендні правовідносини. Зазначені листи позивачем отримані. Жодних належних доказів, які б свідчили про неотримання таких відправлень позивачем матеріали справи не містять.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Західна агровиробнича компанія" хоча й скеровувала в адресу ОСОБА_1 лист-повідомлення за № 2199 від 03.04.2025 щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, однак, вищевказаний лист-повідомлення та додаткову угоду ОСОБА_1 отримано не було. Згідно трекінгу Укрпошти, адресований ОСОБА_1 рекомендований лист № 0505286107103 19.04.2025 року повернуто відправнику. Причина – одержувач відсутній за вказаною адресою.
Тобто, лист-повідомлення від 03.04.2025 року ОСОБА_1 взагалі не отримувала.
Зазначені вище обставини спростовують доводи позивача про те, що останній, відповідно до вимог ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" повідомив орендодавця, про те, що має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. Жодних належних доказів, які б підтверджували отримання ОСОБА_1 листа-повідомлення від 03.04.2025 року, всупереч ст.ст. 70.78. 81 ЦПК України позивачем не надано.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.
Просять про залишення рішення без змін, а апеляційної скарги – без задоволення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 26.04.2016 між ОСОБА_1 та ТОВ "Колос-Інвест" було укладено договір оренди належної їй земельної ділянки з кадастровим номером 5622681900:01:001:0062 площею 1.6368 га (а.с. 14), в подальшому згідно додаткової угоди №1 від 25.07.2018 до договору оренди землі від 26.04.2016 (а.с. 16) відбулася заміна сторони орендаря на ТОВ "Західна агровиробнича компанія", а також змінено строк дії оренди до 25.07.2025. Відповідні зміни було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.09.2025 (а.с. 12).
Відповідно до умов вищезазначеного договору оренди землі (в редакції додаткової угоди від 25.07.2018), договір укладено строком на 7 років (до 25.07.2025). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с. 16).
Маючи намір продовжити договірні відносини з ОСОБА_1 , ТОВ "Західна агровиробнича компанія" листом-повідомленням № 2199 від 03.04.2025 звернулося до ОСОБА_1 з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки. До вказаного листа було долучено додаткову угоду від 01.04.2025, в якій запропоновано: 1.1 доповнити розділ "Строк дії Договору "наступним пунктом: Даний Договір поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах. Жодних заяв, заперечень щодо не поновлення цього договору сторони не мають та ними не направлялись; 1.2. доповнити розділ "Умови використання земельної ділянки" наступним пунктом: Поновлення Договору оренди. Договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах в разі відсутності заяви однієї зі Сторін цього Договору про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору. Вчинення інших дій Сторонами Договору для його поновлення не вимагається (а.с. 19).
Вищевказані лист-повідомлення та додаткову угоду було направлено ОСОБА_1 10.04.2025 поштовим відправленням, що підтверджується описом вкладення в пріоритетний лист та фіскальним чеком Укрпошти від 10.04.2025. Згідно трекінгу Укрпошти адресований ОСОБА_1 рекомендований лист №0505286107103 повернуто відправнику, причина – одержувач відсутній за вказаною адресою.
ОСОБА_1 , не маючи наміру продовжувати договірні відносини з ТОВ "Західна агровиробнича компанія", 20.02.2025 надіслала на адресу ТОВ "Західна агровиробнича компанія" заяву про не продовження договору оренди від 20.02.2025, в якій вона повідомила ТОВ "Західна агровиробнича компанія", що не буде продовжувати дію договору оренди належної їй земельної ділянки з кадастровим номером 5622681900:01:001:0062 площею 1.6368 га. 
Направлення рекомендованого листа №3574000195674 для ТОВ "Західна агровиробнича компанія" підтверджується фіскальним чеком Укрпошта від 20.02.2025. 
Факт отримання листа № 3574000195674 позивачем 25.02.2025 підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ф.119 Укрпошти (а.с. 51).
23.04.2025 ОСОБА_1 направила на адресу ТОВ "Західна агровиробнича компанія" ще одну заяву про не продовження договору від орендодавця ОСОБА_1 від 18.04.2025, в якій вона вказала позивачу, що не буде продовжувати орендні відносини з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" та дію договору оренди належної їй земельної ділянки з кадастровим номером 5622681900:01:001:0062 площею 1.6368 га. Направлення рекомендованого листа №3574000194694 для ТОВ "Західна агровиробнича компанія" підтверджується фіскальним чеком Укрпошта від 23.04.2025. Факт отримання листа №3574000194694 позивачем 28.04.2025 підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ф.119 Укрпошти (а.с. 53-54).
Після спливу строку дії договору оренди від 26.04.2016, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Західна агровиробнича компанія", 25.07.2025 ОСОБА_1 укладено новий договір оренди землі з ТОВ "Мізоч-Агропродукт" щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5622681900:01:001:0062, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.09.2025 (а.с. 27).
ТОВ "Західна агровиробнича компанія", вважаючи порушеним своє переважне право на поновлення договору оренди землі, звернулося з цим позовом до суду.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина першастатті 627 ЦК України).
Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі".
Правові підстави поновлення договору оренди землі визначено статтею 33 Закону України "Про оренду землі".
Згідно з частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.
До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.
Зазначені положення узгоджуються із положеннями частини першої статті 777 ЦК України.
У постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18) Великою Палатою Верховного Суду сформульовано висновок про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.
Таким чином, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою-п`ятою цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень на поновлення договору оренди землі.
У справі, яка переглядається в апеляційному порядку встановлено, що ОСОБА_1 не мала наміру продовжувати дію договору оренди належної їй на праві власності земельної ділянки та направила 20.02.2025 та 23.04.2025 на адресу товариства листи, в яких вона вказувала, що не буде продовжувати орендні відносини з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" та дію договору оренди належної їй земельної ділянки з кадастровим номером 5622681900:01:001:0062 площею 1.6368 га.
Крім того, ТОВ "Західна агровиробнича компанія" знало, що направлений ОСОБА_1 проєкт додаткової угоди до договору оренди землі від 01 квітня 2025 року не був погоджений з ОСОБА_1 , вона його не отримувала та не підписувала, чим висловила своє волевиявлення на відмову в пролонгації договору оренди землі від 26.04.2025 року.
Відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі є можливою лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін, тоді як встановлені у зазначеній справі обставини свідчать про відсутність такого волевиявлення орендодавця, право власності якого на розпорядження належною йому земельною ділянкою шляхом укладення нового договору оренди землі на більш вигідних умовах є визначальним, у порівнянні з переважним правом орендаря на поновлення договору оренди землі.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року № 695/992/18 (провадження № 61-6237св19).
Норми про переважне право орендаря на поновлення договору спрямовані лише на забезпечення пріоритету його інтересів перед інтересами інших осіб. Будь-якого іншого змісту переважне право не має. Воно не може трансформуватися у право на спонукання орендодавця до укладення договору на новий строк за відсутності його згоди зі зміненими умовами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 січня 2022 року а справі № 143/591/20).
Право орендаря на поновлення договору оренди землі не є абсолютним, наявність заперечень зі сторони орендодавця щодо поновлення договору попереднім орендарем дають підстави для висновку, що переважне право орендаря не порушено.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, врахував відсутність волевиявлення орендодавця на продовження орендних відносин з ТОВ "Західна агровиробнича компанія", яке ОСОБА_1 виклала у письмових повідомленнях від 20.02.2025 року та від 18.04.2025 року до позивача та підтвердила укладенням 25.07.2025 року договору оренди з іншим орендарем на більш вигідних для себе умовах, строк дії якого розпочинався після закінчення дії договору оренди від 26.04.2016 року.
Доводи апеляційної скарги про неналежну форму письмових повідомлень ОСОБА_1 від 20.02.2025 року та від 18.04.2025 року про відмову від продовження орендних відносин з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" апеляційним судом відхиляються, оскільки Законом України "Про оренду землі" не визначено вимог до форми такого повідомлення. Зміст надісланих  ОСОБА_1 на адресу ТОВ "Західна агровиробнича компанія" повідомлень від 20.02.2025 року та від 18.04.2025 року є зрозумілим: відмова орендодавця продовжувати орендні відносини з ТОВ "Західна агровиробнича компанія".
Укладення ОСОБА_1 нового договору оренди землі з іншим орендатором не порушило переважного права ТОВ "Західна агровиробнича компанія", оскільки дія попереднього договору оренди землі закінчилася, а новий договір укладений відповідачем вже після його припинення.
За встановлених обставин, місцевим судом правомірно відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Мізоч-Агропродукт" про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди земельної ділянки.
Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. 
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" залишити без задоволення, а рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 лютого 2026 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя      Шимків С.С.

Судді:  Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.