П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/7812/22	
Перша інстанція: суддя Вовченко О.А.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого: Градовського Ю.М.
суддів: Бітова А.І.,
Єщенка О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2026р. про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку, визначеному ст.383 КАС України, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И Л А:
У червні 2022р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку розміру грошового забезпечення, зазначеного в довідці для перерахунку його пенсії, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 1.01.2020р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також щодо відмови в оформленні і поданні до ГУ ПФУ в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020р., відповідно до ст.ст.43, 63 Закону України від 9.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови КМУ №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького, складу та деяких інших осіб», із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1.01.2020р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до вказаної Постанови КМУ №704 від 30.08.2017р., з включенням процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 1.02.2020р.;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 провести перерахунок розміру грошового забезпечення, зазначеного в довідці для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 1.01.2020р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», оформити і надіслати до ГУ ПФУ в Одеській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020р., відповідно до ст.ст. 43, 63 Закону України від 9.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови КМУ №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1.01.2020р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до вказаної Постанови КМУ №704 від 30.08.2017р., з включенням процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 1.02.2020р..
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови ОСОБА_1 , викладеної у листі від 24.02.2022 №943/1871, у підготовці і наданні до ГУ ПФУ в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 1.01.2020 для перерахунку його пенсії.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до ГУ ПФУ в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 1.01.2020 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень Постанови КМУ від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку його пенсії з 1.02.2020.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,4грн..
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 8 лютого 2023р. апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 – залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022р. – залишено без змін.
27 лютого 2023р. на виконання рішення суду від 31 жовтня 2022р. Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.
10.03.2025р. представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо арифметично неправильно порахованих надбавки за особливості проходження служби, надбавки за таємність та премії у довідці від 12.01.2024 р. №ЮО96278 про розмір грошового забезпечення позивача за нормами, чинними на 1 січня 2020р. у порушення Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам №260, виданої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022р. по справі №420/7812/22;
- постановити окрему ухвалу про усунення причин та умов, що сприяли невиконанню відповідачем рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022р. по справі №420/7812/22;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 надати до Одеського окружного адміністративного суду відповідь про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022р. по справі №420/7812/22 та доказів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2026р. заяву представника ОСОБА_1 , яка надійшла до суду за вх.№25726/25– залишено без задоволення. 
Не погодившись із даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву, подану в порядку ст.383 КАС України.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Залишаючи заяву, подану в порядку ст.383 КАС України, без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача у вказаній заяві порушуються питання, які не були предметом судового розгляду та не могли бути досліджені судом під час вирішення спору по даній справі.
Перевіряючи правомірність та законність ухвали суду про залишення заяви без задоволення, поданої в порядку, визначеному ст.383 КАС України, судова колегія виходить з наступного.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до приписів ч.1 ст.370 України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Конституційний Суд України в рішенні від 26.06.2013р. у справі №1-7/2013 звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012р. №11-рп/2012).
Згідно з ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.
Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», пункт 68).
Отже, судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.
Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі, і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.
Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, КАС України передбачений такий вид судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справа, як визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду.
Вказані вище положення КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022р. зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до ГУ ПФУ в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 1.01.2020 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень Постанови КМУ від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку його пенсії з 1.02.2020.
На виконання вказаного рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 підготував довідку про розмір грошового забезпечення від 12.01.2024р. за №ЮО96278.
Позивач зазначає, що при виготовленні довідки про розмір грошового забезпечення позивача за нормами чинними станом на 1.01.2020р. додаткові види грошового забезпечення (надбавка за особливості проходження служби, надбавка за таємність та премія) арифметично неправильно пораховані.
Надаючи оцінку вказаному, судова колегія зазначає, що виходячи з наведеної вище ст.383 КАС України, в порядку визначеного цією нормою виду судового контролю за виконанням рішення суду підлягає з`ясуванню питання правильності та повноти виконання суб`єктом владних повноважень рішення суду, яке ухвалено на користь особи-позивача, виходячи із суті та змісту ухваленого рішення в порівнянні з діями, які вчинені суб`єктом владних повноважень на виконання такого рішення.
Тобто, оцінка діям/рішенням суб`єкта владних повноважень, вчинених/прийнятих на виконання рішення суду, може бути зроблена виключно виходячи із суті та змісту судового рішення, яке виконується суб`єктом владних повноважень.
У даному випадку, предметом розгляду у цій справі було встановлення права позивача на отримання оновленої довідки станом на 1.01.2020р. про розмір грошового забезпечення із застосуванням при його розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1.01.2020р., відповідно, задля обчислення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням для подальшого перерахунку на підставі оновленої довідки пенсії позивача.
Що стосується щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які повинні бути зазначені в оновленій довідці, питання про їх розмір та обчислення не вирішувалось як таке, що на час звернення до суду у межах справи №420/7812/22 не було спірним.
Отже, в спірному випадку відсутні підстави вважати, що розрахунок надбавки за особливості проходження служби, надбавки за таємність та премії у грошовому виразі у довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.01.2024р. за №ЮО96278 зроблений відповідачем на виконання рішення суду у справі №420/7812/22.
Колегія суддів зауважує, що позивач в порядку ст.383 КАС України оскаржує дії відповідача, що не були предметом дослідження судом у справі №420/7812/22.
З огляду на вищезазначене, колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у цьому випадку у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , поданої в порядку ст.383 КАС України, слід відмовити.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
У доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала суду прийнята з додержанням норм процесуального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316,328,383 КАС України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2026р. про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку, визначеному ст.383 КАС України, залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді А.І. Бітов

О.В. Єщенко