ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 925/508/26

Господарський суд Черкаської області у складі судді Гладуна А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу 
за позовом "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" 
до Фізичної особи-підприємця Щастливої Світлани Іванівни 
про стягнення 119075,73 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії учасників справи та суду. 

1. 13.04.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Щастливої Світлани Іванівни.

2. Змістом позову є майнова вимога стягнути 105493,23 грн заборгованості за кредитним договором №011/26511/489036 від 12.12.2018, зокрема 76067,18 грн боргу за тілом кредиту 29426,05 грн боргу за відсотками, 10837,83 грн інфляційних втрат за період з грудня 2020 року до лютого 2022 року, 2744,67 грн 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 12.12.2020 до 23.02.2022.

3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав зобов`язання з повернення кредиту за кредитним договором. Первісний кредитор відступив новому кредиторові за плату, а новий кредитор прийняв належне первісному кредитору права вимоги до боржника. На підставі договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 позивач отримав право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №011/26511/489036 від 12.12.2018.

4. У позові позивач просив розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без участі його представника. (а.с. 4)

5. 17.04.2026 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Справу ухвалив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

6. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу та представнику позивача Ткаченко М.М., яку 18.04.2026 доставлено до їх електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (а. с. 81), відповідачу - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який 22.04.2026 вручено відповідачу. (а.с. 82) 

7. Відповідно до частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

8. Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

9. Днем вручення ухвали суду від 17.04.2026 відповідачу є 22.04.2026 - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. (а.с. 82)

10. Суд вжив усіх передбачених законом засобів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи за його участю. 

11. Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався. 

З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

12. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача стягнути заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за відсотками за користування кредитом, інфляційні втрати та 3% річних.

13. Підставами позову є обставини, якими позивач доводить не виконання відповідачем зобов`язання з повернення кредиту за кредитним договором та сплати відсотків за користування кредитом.

14. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

15. Предметом доказування у справі є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі договору кредиту; строк виконання відповідачем зобов`язання з повернення кредиту; розмір невиконаного грошового зобов`язання; період прострочення виконання грошового зобов`язання, підстави та порядок нарахування 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання; обставини відступлення права грошової вимоги первісним кредитором у зобов`язанні позивачу; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі. 

16. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

17. 30.11.2018 ФОП Щастлива Світлана Іванівна звернулася до АТ "Райффайзен Банк Аваль" із заявою на відкриття поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки та встановлення кредитного ліміту (для фізичної особи-підприємця в рамках продукту "Кредитна картка для підприємців"), у якій просила надати кредит у розмірі 75000,00 грн. (а.с. 15-16)

18. 12.12.2018 Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор), ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА Життя" (страховик) та Фізична особа-підприємець Щастлива Світлана Іванівна (позичальник) уклали договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/26511/489036, відповідно до пункту 1.1 якого протягом строку дії кредиту банк надає клієнту можливість використання кредитної лінії (далі – кредит) з поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів №2600634231 (1463643800, МФО 3000335) (далі - рахунок), шляхом здійснення платежів в межах поточного ліміту з рахунку у разі відсутності (недостатності) на рахунку грошових коштів. Максимальний ліміт кредиту за договором складає 250000,00 грн (двісті п`ятдесят тисяч гривень). В межах максимального кредиту встановлюється поточний ліміт кредиту. На дату укладення договору поточний ліміт кредиту становить 75000,00 грн сімдесят п`ять тисяч гривень). (а.с. 11-14)

Відповідно до істотних умов договору сторони домовилися:

п. 1.2 - строк дії кредиту з наступного дня, що слідує за датою укладення договору по 12.12.2020 включно (далі - дата закінчення кредитування може змінюватись в порядку передбаченому договором);
п. 1.3 - без укладення додаткових угод до договору банк має право продовжити строк дії кредиту на 24 календарних місяці;
п. 1.4 – кредит надається виключно з метою фінансування господарської (підприємницької) діяльності клієнта у зв`язку з чим до відносин сторін не застосовується Закон України "Про споживче кредитування";
п. 1.5 - грошові зобов`язання клієнта за договором є безумовними та безвідкличними, їх виконання має пріоритет над будь-якими поточними та майбутніми грошовими зобов`язаннями клієнта, якщо інше не встановлено законодавством України;
п 2.1 - протягом всього строку фактичного користування кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати щомісяця банку проценти, розмір яких нараховується на основі фіксованої процентної ставки у розмір 29,9% річних;
п. 5.1 - клієнт зобов`язаний протягом дії договору здійснювати погашення заборгованості в порядку визначеному договором, шляхом зарахування на рахунок щомісячного обов`язкового платежу, розрахованого відповідно до умов п. 5.2 договору та здійснити повне (остаточне) погашення заборгованості не пізніше дати закінчення кредитування. Під поняттям "погашення заборгованості" сторони розуміють повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати комісій, штрафів та інших платежів, якщо такі матимуть місце, які передбачені договором, в тому числі відшкодування витрат та збитків банка, пов`язаних з неналежним виконанням клієнтом умов договору;
п. 5.2 – клієнт зобов`язаний до 10 (десятого) числа включно кожного місяця, починаючи з місяця наступного за першою (з дати укладення договору), датою розрахунку процентів платежів забезпечити на рахунку наявність коштів для сплати щомісячного обов`язкового платежу в сумі не менше 15 відсотків від залишку заборгованості за кредитом на дату розрахунку процентних платежів, але не менше фіксованої суми встановленої відповідними тарифами банка. При цьому, залишок заборгованості за кредитом, що береться до розрахунку щомісячного обов`язкового платежу, включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісії та штрафів за всіма видами заборгованості зменшену на суму не внесеного клієнтом щомісячного обов`язкового платежу попередніх місяців. В разі недостатності на рахунку коштів, належних до сплати клієнтом кредитору за договором в термін виконання зобов`язань клієнтом за договором, клієнт вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за договором;
п. 5.3. – клієнт зобов`язується зарахувати на рахунок щомісячний обов`язковий платіж, розрахований у поточному періоді, сума якого збільшена на суму невнесених клієнтом щомісячних обов`язкових платежів попередніх періодів та на суму непогашеного недозволеного овердрафту (підстави виникнення недозволеного овердрафту зазначені в договорі банківського рахунку);
п. 11.1 – банк у встановленому законодавством України порядку має право без згоди клієнта відступити свої права вимоги за договором будь-якій особі, або обтяжити ці права іншим чином на умовах договору;
п. 11.2 – у разі відступлення права вимоги за договором, новий кредитор набуває усі права та обов`язки банку за договором, що стосуються умов кредитування в повному обсязі, у тому числі право щодо повернення кредиту, процентів за користування ним, неустойок;
п. 11.4 – з моменту відступлення банком права вимоги за договором, рахунок закривається, страховий захист припиняється без можливості відновлення, а відповідні права та обов`язки сторін щодо рахунку та страхування, що випливають зі ст. 4 договору припиняються.

19. 12.12.2018 на виконання умов договору АТ "Райффайзен Банк Аваль" надало ФОП Щастливій С.І. (позичальнику) кредитний ліміт у розмірі 75000,00 грн, у підтвердження позивач подав виписку з рахунку позичальника за період з 12.12.2018 до 23.09.2019. (а.с.17-19)

20. За розрахунком АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість відповідача станом на 23.09.2019 становить 77801,83 грн заборгованості за наданим кредитом, у тому числі 75000,00 грн заборгованість за кредитом з дозволеним овердрафтом, 1067,18 грн заборгованість за кредитом з недозволеним овердрафтом, 1634,85 грн заборгованість за відсотками; у тому числі 13879,19 грн прострочена заборгованість за відсоткам, 100,00 грн штрафу. (а. с. 24)

21. 20.09.2019 Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (первісний кредитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" (новий кредитор) уклали договір відступлення права вимоги №114/2-19- F, відповідно до пункту 2.1 якого на умовах, встановлених цим договором та відповідно до ст. 512-519 Цивільного кодексу України первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників (портфель заборгованості). Перелік кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання договору зазначені в додатку 1 до договору (попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною. (а.с. 27-30)

22. На виконання договору відступлення права вимоги АТ "Райффайзен Банк Аваль" відступило ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" право вимоги за кредитним договором 011/26511/489036 від 12.12.2018 до боржника ФОП Щастливої Світлани Іванівни, розмір заборгованості за яким становить 77701,83 грн, зокрема 76067,18 грн за тілом кредиту; 1634,65 грн за відсотками. У підтвердження позивач подав витяг з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-19- F від 23.09.2019. (а.с. 20-23, 30)

23. 20.09.2019 на виконання договору відступлення права вимоги ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" сплатив АТ "Райффайзен Банк Аваль" вартість прав вимоги в розмірі 1265820,00 грн відповідно до платіжного доручення №2 від 20.09.2019. (а.с. 29)

24. 10.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" (первісний кредитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (новий кредитор) уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до пункту 2.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором. Права первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників. Страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договором позики (кредитними договорами) з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за право вимоги грошові кошти у розмірі та порядку, визначених цим договором. Перелік кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання договору зазначені в додатку 1 до договору (попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною. (а.с. 32-38, 43-45)

25. 28.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" склали та підписали акт зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно з яким ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" має перед ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" непогашені грошові зобов`язання у сумі 15214406,31 грн, та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" має перед ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" непогашені грошові зобов`язання у сумі 16367512,20 грн. (а.с. 41-42) 

26. 04.02.2025 ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" (первісний кредитор) та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (новий кредитор) уклали додаткову угоду №10/9 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, якою внесли зміни в реєстри боржників у зв`язку із виявленням технічної помилки (описки) (а.с. 39-40 )

27. На виконання договору відступлення права вимоги та додаткової угоди ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" право вимоги за кредитним договором 011/26511/489036 від 12.12.2018 до боржника ФОП Щастливої Світлани Іванівни, розмір заборгованості за яким становить 119075,73 грн, зокрема 76067,18 грн за тілом кредиту; 29426,05 грн за відсотками, 13582,50 грн 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання. У підтвердження позивач подав витяг із змінами реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 (а.с. 31)

28. За розрахунком позивача заборгованість відповідача станом на 11.03.2026 становить 76067,18 грн заборгованості за тілом кредиту, 29426,05 грн заборгованості за відсотками. (а.с. 9-10)

29. За розрахунком позивача розмір інфляційних втрат становить 10837,83 грн за період з грудня 2020 року до лютого 2022 року, розмір 3% річних становить 2744,67 грн за період з 12.12.2020 до 23.02.2022. (а.с. 9)

30. Відповідач доказів на спростування обставин, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги не подав. 

31. Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема такими засобами як письмові докази.

32. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

33. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів"). 

34. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

35. На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Тому подані позивачем докази суд визнає належними.

36. Суд не встановив, що докази, подані позивачем, отримані з порушенням закону. Тому подані позивачем докази суд визнає допустимими.

37. Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Тому суд визнає докази, подані позивачем, достовірними. 

Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

38. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

39. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

40. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

41. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

42. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, суд визнає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

43. Між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем виникло майнове господарське зобов`язання на підставі договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/26511/489036 від 12.12.2018;

44. АТ "Райффайзен Банк Аваль" виконало свій обов`язок у зобов`язанні та надало відповідачу кредиту у сумі 75000,00 грн;

45. У відповідача виник обов`язок повернути кредит АТ"Райффайзен Банк Аваль";

46. Строк повернення кредиту закінчився 12.12.2020;

47. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача за кредитним договором становить 77701,83 грн, зокрема 76067,18 грн за тілом кредиту; 1634,65 грн за відсотками;

48. ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" на підставі договору відступлення права вимоги від 20.09.2019, укладеного з АТ "Райффайзен Банк Аваль", набуло право вимоги до відповідача щодо виконання зобов`язання з повернення тіла кредиту в розмірі 76067,18 грн та 1634,65 грн заборгованості за відсотками відповідно до умов кредитного договору №011/26511/489036 від 12.12.2018;

49. Позивач на підставі договору відступлення права вимоги від 10.01.2023, укладеного з ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" набув право вимоги до відповідача щодо виконання зобов`язання з повернення тіла кредиту в розмірі 76067,18 грн та 29426,05 грн заборгованості за відсотками відповідно до умов кредитного договору №011/26511/489036 від 12.12.2018, та 13582,50 грн 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з грудня 2020 року до лютого 2022 року.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

50. Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

51. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 

52. Згідно з частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

53. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

54. Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

55. Згідно із частиною 2 статті 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 

56. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

57. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 Цивільного кодексу України).

58. Відповідно до частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

59. Згідно з частиною 1статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

60. Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

61. Відповідно до частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

62. Частинами 1, 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

63. Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

64. Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

65. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

66. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

67. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

68. Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 

69. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 

70. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою (частина 1 статті 512 Цивільного кодексу України).

71. Згідно із частиною 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

72. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 Цивільного кодексу України).

73. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

74. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права (статті 625 ЦК України), викладені в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.07.2019 у справі №756/3966/17, Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №643/21744/19, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

75. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

76. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

77. Передумовою спору є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі кредитного договору.

78. Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем зобов`язання з повернення кредиту.

79. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права.

80. На підставі встановлених обставин у справі суд дійшов висновку про виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі кредитного договору.

81. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 

82. АТ "Райффайзен Банк Аваль" (первісний кредитор) належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредит на умовах, встановлених у кредитному договорі. 

83. Відповідно до умов кредитного договору строк користування кредитом закінчується 12.12.2020.

84. Відповідач зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом не виконав.

85. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача за кредитним договором становить 77701,83 грн, зокрема 76067,18 грн за тілом кредиту; 1634,65 грн за відсотками.

86. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

87. 20.09.2019 АТ "Райффайзен Банк Аваль" (первісний кредитор) та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" (новий кредитор) уклали договір відступлення права вимоги, на підставі якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредиторові за плату, а новий кредитор прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржників і, зокрема, до відповідача відповідно до умов кредитного договору №011/26511/489036 від 12.12.2018.

88. 10.01.2023 ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" (первісний кредитор) та позивач (новий кредитор) уклали договір відступлення права вимоги, за яким позивач набув право вимоги до відповідача щодо виконання зобов`язання з повернення тіла кредиту в розмірі 76067,18 грн та 29426,05 грн заборгованості за відсотками відповідно до умов кредитного договору №011/26511/489036 від 12.12.2018 та 13582,50 грн 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з грудня 2020 року до лютого 2022 року.

89. Договір є обов`язковий для виконання сторонами.

90. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 

91. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 

92. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

93. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

94. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

95. Невиконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні порушує право позивача на належне виконання зобов`язаною стороною свого обов`язку у зобов`язанні з повернення кредиту, сплати відсотків та комісії за користування кредитом. 

96. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є примусове виконання обов`язку в натурі. 

97. На підставі встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про порушення відповідачем грошового зобов`язання, зокрема прострочення повернення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача за кредитним договором №011/26511/489036 від 12.12.2018 становить 105493,23 грн, зокрема 76067,18 грн заборгованості за тілом кредиту, 29426,05 грн заборгованості за відсотками.

98. Невиконання відповідачем зобов`язання з повернення кредиту порушує право позивача як кредитора у зобов`язання, яке підлягає судовому захисту.

99. Одним із способів захисту порушеного права є присудження до примусового виконання обов`язку в натурі. 

100. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 76067,18 грн заборгованості з повернення тіла кредиту, 29426,05 грн заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

101. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

102. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

103. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

104. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

105. У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу укладеного договору та закону (частини другої статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

106. У кредитора згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

107. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

108. За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. 

109. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

110. У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

111. За розрахунком позивача розмір інфляційних втрат становить 10837,83 грн за період з грудня 2020 року до лютого 2022 року, розмір 3% річних становить 2744,67 грн за період з 12.12.2020 до 23.02.2022. (а.с. 9) 

112. Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку про його відповідність періоду нарахування та сумі боргу, а методика нарахування відповідає висновку щодо застосування статті 625 ЦК України, викладеному у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

113. Несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання порушує право позивача на отримання коштів та надає позивачу право вимагати сплати відповідачем суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

114. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 10837,83 грн інфляційних втрат за період з грудня 2020 року до лютого 2022 року за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

115. Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку невірного його розрахунку, оскільки позивач невірно врахував кількість днів у 2020 році, зокрема 365 днів, замість 366 днів.

116. За розрахунком суду розмір 3% річних становить 2744,33 грн за період з 12.12.2022, зокрема 124,70 грн за період з 12.12.2020 до 31.12.2020 за 20 днів (76067,18 (сума боргу) x 3 % x 20 : 366 : 100) та 2619,63 грн за період з за період з 01.01.2021 до 23.02.2022 за 419 днів (76067,18 (сума боргу) x 3 % x 419 : 365 : 100).

117. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 2744,67 грн 3% річних за період з 12.12.2020 до 23.03.2022 за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд визнає обґрунтованою частково, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку наявності підстав для задоволення позову у цій частині частково у розмірі 2744,33 грн.

Розподіл судових витрат.

118. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

119. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
120. За подання позовної заяви через систему "Електронний суд" до суду позивач сплатив судовий збір у мінімальному розмірі з коефіцієнтом 0,8 у розмірі 2662,40 грн на підставі платіжної інструкції від 06.04.2026 №063267139. (а. с. 8)

121. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 

122. Оскільки позивач за подання позовної заяви сплатив судовий змір у мінімальному розмірі, що підлягає сплаті за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, не зважаючи на те, що позов позивача задоволено частково, при розподілі судових витрат зі сплати судового збору суд враховує сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2662,40 грн.

123. У позові позивач просив стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. (а.с. 4) 

124. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач подав договір про надання правової допомоги від 01.07.2024 №01-07/2024, витяг з акту №19 про надання юридичної допомоги від 27.02.2026, заявку на надання юридичної допомоги №4 від 02.02.2026, прас-лист АО "Лігал Ассістанс" від 01.12.2025, платіжну інструкцію №0623740003 від 10.03.2026 на суму 100000,00 грн. (а.с. 46-54)

125. Дослідивши додані позивачем докази, суд установив, що 01.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (клієнт) та Адвокатське об`єднання "Лігал Ассістанс" (Адвокатське об`єднання) уклали договір про надання правової допомоги №01-07/2024, згідно з пунктом 1.1 клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. (а.с. 46-49)

126. Відповідно до пункту 4.1 договору про надання правової допомоги №01-07/2024 вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги , які є невід`ємними додатками до цього договору (форма заявки визначена у додатку №1 до договору).

127. У прас-листі від 01.12.2025 АО "Лігал Ассістанс" вказало вид послуг за одиницю виміру та ціну роботи фіксовану та погодинну. (а.с. 52)

128. На виконання договору сторони склали та підписали заявку від 02.02.2026 на надання юридичної допомоги №4 та витяг з акту №19 про надання юридичної допомоги від 27.02.2026, у яких погодили надання наступних правових послуг відповідно до заявок на надання юридичної допомоги щодо примусового стягнення заборгованості з ФОП Щастливої С.І. за договором 3011/26511/: за надання усної консультації з вивчення документів у кількості витраченого часу 2 год. вартістю 4000,00 грн, за складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду у кількості витраченого часу 6 год. вартістю 18000,00 грн, за письмове (вивчення документації клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та за підготовку аналітичної довідки щодо судової практики у кількості витраченого часу 1 год. вартістю 3000,00 грн. (а.с. 50-51)

129. На виконання договору ТОВ "Коллект Центр" сплатило АО "Лігал Ассістанс" 100000,00 грн за надану правову допомогу на підставі платіжної інструкції №0623740003 від 10.03.2026. (а.с. 54)

130. Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

131. Відповідно до статей 16, 58 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Представником у суді може бути адвокат або законний представник.

132. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України ).

133. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

134. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

135. Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

136. Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

137. На виконання вимог статей 124 та 129 Господарського процесуального кодексу України позивач у позовній заяві вказав розрахунок витрат на правову допомогу, які поніс у зв`язку з розглядом справи у розмірі 25000,00 грн та надав докази понесення цих витрат.

138. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

139. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

140. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

141. Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

142. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

143. Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

144. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

145. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

146. Розмір витрат позивача на правову допомогу адвоката становить 25000,00 грн.

147. Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

148. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. 

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.

149. Суд враховує висновок Європейського суду з прав людини, відповідно до якого заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

150. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

151. Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

152. На предмет відповідності зазначеним критеріям суд оцінює поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

153. Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

154. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

155. Отже, за змістом частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

156. Відповідач клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги суду не подав.

157. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

158. Враховуючи умови укладеного позивачем та Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" договору про надання правової допомоги, подані докази щодо обсягу та вартості правничої допомоги, судові витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 18000,00 грн за складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду суд визнає фактичними та необхідними, їх розмір розумним, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову.

159. Судові витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 7000,00 грн за надання усної консультації з вивчення документів у кількості витраченого часу 2 год. вартістю 4000,00 грн, за письмове (вивчення документації клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та за підготовку аналітичної довідки щодо судової практики у кількості витраченого часу 1 год. вартістю 3000,00 грн, суд визнає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вказані витрати включаються до судових витрат щодо складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду у кількості витраченого часу 6 год. вартістю 18000,00 грн.

160. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

161. Відповідно до положень частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

162. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 18000,00 грн суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до Фізичної особи-підприємця Щастливої Світлани Іванівни задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Щастливої Світлани Іванівни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (ідентифікаційний код 44276926, адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) 76067,18 грн (сімдесят шість тисяч шістдесят сім гривень 18 копійок) заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 29426,05 грн (двадцять дев`ять тисяч чотириста двадцять шість гривень 05 копійок) заборгованості за відсотками, 10837,83 грн (десять тисяч вісімсот тридцять сім гривень 83 копійок) інфляційних втрат. 2744,33 грн (дві тисячі сімсот сорок чотири гривні 33 копійок) 3% річних; 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) витрат зі сплати судового збору, 18000,00 грн (вісімнадцять тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

У решті вимоги про стягнення 0,34 грн 3% річних у позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя А.І. Гладун