Справа № 750/5487/26
Провадження № 2/750/2967/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді Крапивного Б.В.,
за участю секретаря Буглака А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
15.05.2026 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 04054-01/2026 від 02.01.2026 в розмірі 28867,27 грн та понесених судових витрат.
Позов обґрунтовано тим, що 02.01.2026 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 04054-01/2026. Вказаний договір укладено в електронній формі з використанням інформаційно-комунікаційної системи. Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у сумі 14000 грн і мав сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку із чим виникла заборгованість в сумі 28867,27 грн, із яких: сума заборгованості за основною сумою боргу становить 13269,03 грн; сума заборгованості за відсотками – 8598,24 грн; сума заборгованості за штрафними санкціями – 7000 грн. Окрім того, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат, в які включено витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. 
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 16.06.2026.
08.06.2026 від представника відповідача – адвоката Переверзєва Олександра Олександровича, надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача позовні вимоги визнала частково – в частині стягнення тіла кредиту та відсотків; у задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. Також заявлено вимогу щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
09.06.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
У судове засідання сторони не з`явилися; у позовній заяві, відзиві та у відповіді на відзив представники позивача та відповідача просили розгляд справи проводити без їхньої участі. 
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
02.01.2026 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 04054-01/2026 (далі – Договір).
Згідно з п. 1.1 Договору товариство надає клієнту споживчий кредит в розмірі 14000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, комісію за видачу кредиту (в разі застосування) та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Пунктом 1.2 Договору визначено строк кредитування – 120 днів, з кінцевою датою погашення 01.05.2026.
За змістом п. 1.4 Договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти в розмірі 0.90% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом, та комісія за видачу кредиту в сумі 1400,00 грн (що складає 10.00% від суми кредиту).
Відповідно до п. 1.6 Договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4441-11xx-xxxx-8369, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). 
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Зі змісту відзиву на позовну заяву відповідачем не заперечується укладення зазначеного кредитного договору та отримання кредитних коштів від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». При цьому в укладеному договорі сторонами визначено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування. Отже, сторонами дотримано вимоги щодо форми такого договору, досягнуто згоди щодо істотних умов договору кредитування.
02.01.2026 внаслідок укладення вказаного кредитного договору між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 виникло кредитне правовідношення, за яким ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» зобов`язалося надати кредит ОСОБА_1 , а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти на визначених у договорі умовах.
ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», здійснивши 02.01.2026 переказ коштів у сумі 14000 грн на картковий рахунок ОСОБА_1 , виконало своє зобов`язання за вказаним кредитним договором. Перерахування вказаних грошових коштів ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» підтверджено копією квитанції про зарахування № 967978191 від 02.01.2026 та інформацією ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №3426_260424144216 від 24.04.2026, а також не заперечується відповідачем. 
Згідно з позовною заявою та за результатами дослідження розрахунку заборгованості за кредитним договором № 04054-01/2026 від 02.01.2026 судом встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів своєчасно й у повному обсязі не виконав, допустивши прострочення грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Таким чином, встановлено факт порушення ОСОБА_1 свого зобов`язання з повернення заборгованості за кредитним договором.
Щодо вимоги про відшкодування заборгованості за кредитним договором, суд звертає увагу на такі правові норми й фактичні обставини. 
За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (зокрема, сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Водночас, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором кредиту, останньому нараховано заборгованість у сумі 28867,27 грн. Так, із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 04054-01/2026 від 02.01.2026 вбачається, що станом на 22.04.2026 сума заборгованості відповідача становить 28867,27 грн, із яких: сума заборгованості за основною сумою боргу становить 13269,03 грн; сума заборгованості за відсотками – 8598,24 грн.; сума заборгованості за штрафними санкціями – 7000 грн. Вказана заборгованість є предметом позову. 
За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.
Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. 
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Умови кредитного договору № 04054-01/2026 від 02.01.2026 цілком відповідають зазначеним вище законодавчим обмеженням. Зокрема, денна процентна ставка за цим договором складає 0,98% (п. 1.4.1 Договору); розрахунок заборгованості за цим кредитним договором в частині нарахування відсотків здійснено правильно, з урахуванням строку кредитного договору та його умов.
Таким чином, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за основною сумою боргу та по процентам за користування кредитом, позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.
Разом з тим, як слушно зауважив представник відповідача, нараховані за кредитним договором № 04054-01/2026 від 02.01.2026 штрафні санкції підлягають списанню.
Так, згідно з п. 5.3 Договору у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу.
За змістом п. 5.3.1 Договору передбачено, що у випадку встановлених законодавством України мораторіїв (заборон) на нарахування штрафних санкцій штраф протягом періоду мораторію чи заборони не нараховується та відновлюється після їх скасувань.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Разом з тим, за змістом п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України у період дії в Україні воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення; неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на цей час.
Отже, стягнення заборгованості за штрафом в розмірі 7000 грн за кредитним договором № 04054-01/2026 від 02.01.2026 в період дії воєнного стану суперечить вимогам Закону, а тому у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.
Зважаючи на викладене, слід частково задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача заборгованість, що утворилася внаслідок невиконання ним умов кредитного договору № 04054-01/2026 від 02.01.2026, у сумі 21867,27 грн, з яких 13269,03 грн – заборгованість за кредитом та 8598,24 грн – заборгованість по процентам за користування кредитом.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на таке.
Розподіл судових витрат між сторонами судом здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За змістом п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Правничу допомогу позивачу надавала ФОП « ОСОБА_2 » на підставі договору № 44022416 від 02.01.2026 та додаткової угоди до вказаного договору № 04054-01/2026 від 24.04.2026. 
Згідно з Актом надання послуг № 04054-01/2026 на підтвердження факту надання правової допомоги від 24.04.2026, складено опис робіт (наданих послуг), виконаних ФОП Горобей Р.Г., необхідних для надання правової допомоги за позовом ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» щодо стягнення кредитної заборгованості, вартість наданої позивачу правничої допомоги становить 6000 грн.
У свою чергу, правничу допомогу відповідачу надавало Адвокатське об`єднання «Рябінін, Переверзєв та Партнери», а саме адвокатом Переверзєвим О.О., на підставі Договору про надання правничої допомоги від 01.06.2026.
Відповідно до Акту прийняття-передачі наданих послуг, судових витрат (суми гонорару за надану правову допомогу за Договором про надання правничої допомоги від 01.06.2026) складено опис наданих послуг, вартість яких становить 3000 грн.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Аналогічні правила застосовуються до визначення витрат на проведення експертизи та залучення експерта (постанови Верховного Суду від 09.03.2021 у справі №200/10535/19-а, від 18.03.2021 у справі №520/4012/19, від 23.04.2021 у справі №521/15516/19, від 14.06.2021 у справі №826/13244/16).
Ураховуючи норми цивільного процесуального законодавства щодо сплати, дослідження та розподілу судових витрат між сторонами судового процесу, зважаючи на характер та обсяг виконаної адвокатами роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення з відповідача та з позивача сума витрат за надану правничу допомогу є завищеною, а тому підлягає зменшенню.
Так, проаналізувавши описи наданих адвокатами позивача та відповідача послуг, перевіривши відповідність заявлених до стягнення сум наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи незначну складність справи, що розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, з огляду на ціну позову (28867,27 грн), суд вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування витрат на правничу допомогу, надану позивачу, до 4000 грн; на правничу допомогу, надану відповідачу, – до 2000 грн.
Враховуючи часткове задоволення позову на суму 21867,27 грн, що становить 75,75% (21867,27 : 28867,27 х 100%) з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» слід стягнути судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. Зокрема, з відповідача на користь позивача слід стягнути у відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 2016,77 грн (2662,40 грн х 75,75%) та витрати на правничу допомогу в сумі 3030 грн (4000 грн х 75,75%); з позивача на користь відповідача – витрати на правничу допомогу в сумі 485 грн (2000 грн х 24,25%).
Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Зважаючи, що на відповідача покладено більшу суму судових витрат, ніж на позивача, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2016,77 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 2545 грн (3030 – 485) у відшкодування витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 141, 142, 258, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (код ЄДРПОУ 44022416, місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 72, м. Київ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» заборгованість за договором про надання кредиту № 04054-01/2026 від 02.01.2026 в сумі 21867,27 грн (двадцять одна тисяча вісімсот шістдесят сім гривень двадцять сім копійок).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» 2016,77 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 2545 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя          Б.В. Крапивний