Справа № 289/896/26
Номер провадження 1-кп/289/170/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: 
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
захисника адвоката – ОСОБА_5 
розглянувши у судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №12026060000000133 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Верлок, Радомишльського району, Житомирської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрований по АДРЕСА_1 , та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
-у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що 21.03.2025, через багатоплатформовий месенджер «Telegram» розпочав спілкування із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка під час спілкування повідомила останньому про свій дійсний вік – чотирнадцять років, таким чином ОСОБА_4 дізнався про те, що ОСОБА_6 є особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку. Надалі, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 почали періодично зустрічатися, спільно проводити час та спілкуватись за допомогою соціальних мереж.
Так, у невстановлений слідством день червня 2025 року, близько 22:00 год, ОСОБА_4 , будучи повнолітньою особою, перебував разом із неповнолітньою ОСОБА_6 поблизу магазину за адресою: АДРЕСА_3 , де у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій, тобто на періодичне здійснення статевих зносин з ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на статеві зносини з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, у вказаний час та місці, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та свідомо допускаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді порушення статевої недоторканості неповнолітньої потерпілої, достовірно знаючи, що остання не досягла шістнадцятирічного віку та не зважаючи на це, з метою задоволення статевої пристрасті, за взаємною згодою з потерпілою, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_6 , з використанням геніталій.
У подальшому, протягом літа 2025 року ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу магазину за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_4 , в нежилому будинку його сестри ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_5 за взаємною згодою з потерпілою, з метою задоволення статевої пристрасті, неодноразово, повторно, вчиняв дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_6 , з використанням геніталій.
Також, 15.09.2025 року, у вечірній час ОСОБА_4 , за місцем свого тимчасового проживання, у підвальному приміщенні, за адресою: АДРЕСА_6 , перебував разом із неповнолітньою ОСОБА_6 , де, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та свідомо допускаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді порушення статевої недоторканості неповнолітньої потерпілої, достовірно знаючи, що остання не досягла шістнадцятирічного віку та не зважаючи на це, з метою задоволення статевої пристрасті та за взаємною згодою з потерпілою, повторно вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_6 , з використанням геніталій.
Також, у достеменно невстановлений день наприкінці листопада 2025 року, ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_7 , продовжив реалізовувати свій єдиний злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та свідомо допускаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді порушення статевої недоторканості неповнолітньої потерпілої, достовірно знаючи, що остання не досягла шістнадцятирічного віку та не зважаючи на це, з метою задоволення статевої пристрасті, за взаємною згодою з потерпілою, у кімнаті житлового будинку за вказаною адресою, повторно вчиняв дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_6 , з використанням геніталій.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155 КК України, а саме вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних з проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.
06.05.2026, за письмової згоди потерпілої сторони, між прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, в якій відображені обставини вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення.
Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій винної особи за ч. 1 ст. 155 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгоджено сторонами вид та міру покарання.
Відповідно до даної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування добровільно, без примусу в повному обсязі визнав свою винуватість в умисному вчиненні кримінального правопорушення, який виразився у вчиненні дій сексуального характеру з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, щиро розкаявся.
За умов угоди сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 155 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі положень ст. 75 КК України зі звільненням ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, зазначена дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.
В судовому засіданні сторони просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, вислухавши доводи сторін кримінального провадження, прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості від 06.05.2026 є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та відповідає вимогам і правилам КПК та КК України. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких.
За вказаних обставин суд вважає доведеним провину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України – як вчинення дій сексуального характеру з особою, яка не досягла шістнадцятирічного вікуоскільки сторона обвинувачення та сторона захисту дійшли згоди про те, що мало місце вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, і він винний у його вчиненні.
Потерпіла та законний представник потерпілої ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, але подали заяви в яких просять розгляд справи проводити без їх участі, та просять суд обрати покарання ОСОБА_4 , узгоджене в угоді про визнання винуватості. 
Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, є необхідною і достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і відповідає принципам справедливості та гуманності та вимогам закону про кримінальну відповідальність.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання з випробуванням, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України являється нетяжким злочином, наявність пом`якшуючих покарання ОСОБА_4 обставин - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням особи ОСОБА_4 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.
При цьому, суд враховує, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, оскільки сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, обвинувачений не заперечує щодо погодженої міри покарання та затвердження угоди, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
Таким чином судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави 16490 гривні 90 копійок витрат на проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи та судової мистецтвознавчої експертизи.
З урахуванням майнового стану обвинуваченого, який не має у власності майна та постійного місця роботи, з урахуванням клопотання адвоката ОСОБА_5 про розстрочення стягнення з обвинуваченого витрат за проведення судових експертиз, щодо задоволення якого інші учасники по справі не заперечували, суд керуючись ст.. 119 КПК України вважає за можливе розстрочити стягнення 16490 гривні 90 копійок рівними частинами терміном на 12 місяців.
Речові докази по справі відсутні. Арешт на майно не накладався. Цивільний позов по провадженню відсутній.
Керуючись ст.ст. 100, 119, 369-378 КПК України,–

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06.05.2026 між прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави за проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи № СЕ-19/106-26/1875-ЛД від 10.02.2026 становить 9 359,70 грн.; за проведення судової мистецтвознавчої експертизи № СЕ-19/106-26/2086-МЗ від 05.03.2026 становить 3 565,60 грн.; за проведення судової мистецтвознавчої експертизи № СЕ-19/106-26/2087-МЗ від 09.03.2026 становить 3 565,60 грн. (отримувач ГУК у Жит. обл./ТГ м. Житомир/ 24060300, банк отримувача: Казначейство України, код ЄДРПОУ: 37976485, рахунок UA448999980313010115000006797, код класифікації доходів: 24060300).
Розстрочити ОСОБА_4 сплату на користь держави витрат на проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи та судової мистецтвознавчої експертизи в загальному розмірі 16490 грн. 90 коп., зобов`язавши його сплачувати по 1 374 (одна тисяча триста сімдесят чотири) грн.. 24 коп. щомісячно, починаючи з наступного місяця, що слідує після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. ст. 394, 395 КПК України, до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя       ОСОБА_10