Справа № 444/3890/25
Провадження № 3/444/638/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2026 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., з участю захисника особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Савка Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 26.09.2025року о 02 год. 10 хв. в с.Школярі на автодорозі Замочок - Любеля Львівський район, керував автомобілем марки "BMW 4281" д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп’яніння проводився у встановленому законом порядку, з використанням технічного засобу "Drager Alkotest - 6810", результат тесту №2946 від 26.09.2025 року становить 0.28 проміле алкоголю, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9 а ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, однак 11.11.2025 року захисник особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвокат Савка Т.В. на адресу суду подав письмове клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтовує тим, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 466118 від 26.09.2025 року, який складено інспектором відділу поліції № 2 (м. Жовква) Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області л-нтом поліції Петриною Василиною Григорівною, 26.09.2025 року приблизно о 22.10 год в с. Школярі, дорога Замочок-Любеля гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW 428i н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки за допомогою приладу Драгер 6810 тест номер 2946 результат 0.28 проміле, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п. 2.9. ПДР України – повторне протягом року вчинення правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП. 
Однак, ОСОБА_1 не визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, зважаючи на те, що складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є незаконним з огляду на неправильну кваліфікацію його дій працівниками поліції за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Так, ОСОБА_1 не був позбавлений права керування транспортним засобом, та жодним із судових рішень, які б набрали законної сили протягом року не було встановлено в його діях ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на те, що постанова Шевченківського районного суду м. Львова від 16.06.2025 року, на яку посилалися працівники поліції під час складення протоколу, не набрала законної сили, оскільки була оскаржена ОСОБА_1 до Львівського апеляційного суду, та на момент подання даного клопотання постанова Шевченківського районного суду м. Львова від 16.06.2025 року скасована, а провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак за відсутності постанови суду, яка б набрала законної сили, якою було б встановлено факт вчинення ОСОБА_1 протягом року адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та якою ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортним засобом, у працівників поліції були відсутні підстави для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП., а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130 КУпАП слід закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Захисник зазначає, що постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова Зими І.Є. від 16.06.2025 року в справі про адміністративне правопорушення № 466/2152/25, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Однак, 25.06.2025 року захисником ОСОБА_1 – адвокатом Савкою Т.В. засобами поштового зв`язку було подано апеляційну скаргу на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова Зими І.Є. від 16.06.2025 року в справі про адміністративне правопорушення № 466/2152/25.
Відповідно до листа Шевченківського районного суду м. Львова від 20.10.2025 року № 02-05/54/2025 16.06.2025 року Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дана постанова не набрала законної сили у зв`язку із поданням апеляційної скарги захисником. Матеріали справи 14.10.2025 року скеровано для розгляду в Львівський апеляційний суд. В подальшому, постановою Львівського апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року задоволено апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Савки Тараса Володимировича, та вирішено постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова Зими І.Є. від 16 червня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Диспозиція ч. 2 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Захисник вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є незаконним з огляду на неправильну кваліфікацію його дій працівниками поліції за ч. 2 ст. 130 КУпАП кваліфікуючою ознакою якої є повторність, однак на момент прийняття оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не був позбавлений права керування транспортним засобом, та жодним із судових рішень, які б набрали законної сили не було встановлено в його діях ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на те, що постанова Шевченківського районного суду м. Львова від 16.06.2025 року на момент складення протоколу не набрала законної сили, оскільки була оскаржена ОСОБА_1 до Львівського апеляційного суду, та згодом була скасована в апеляційному порядку.
Також, захисник звертає увагу на те, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).
Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, можна зробити висновок про те, що вина громадянина України ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП є не доведеною.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не надано, захисник вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи в судових засіданнях захисник Савка Т.В. подане ним клопотання про закриття провадження у справі підтримав в повному обсязі, просив суд таке задовольнити. 
Крім того, в судовому засідання захисник Савка Т.В. ствердив, що рапорт працівника поліції не усуває ті підстави, з яких матеріали справи було повернуто судом на дооформлення, оскільки сам протокол незмінений. Рапорт працівника поліції є внутрішнім документом і не можу усувати недоліки протоколу. Також просив врахувати, що працівники поліції в цей самий день 26.09.2025 року відносно ОСОБА_1 склали постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування. Однак, така постанова була скасована Франківським районним судом м. Львова. Захисник просив врахувати викладені ним обставини та закрити провадження у справі. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника Савка Т.В., суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Незважаючи на те, що ОСОБА_1 своєї провини не визнав, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується зібраними доказами у справі та матеріалами справи, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №466118 від 26.09.2025 року;
-результатом тесту технічного засобу "Drager Alkotest - 6810", який становить 0.28 ‰ проміле алкоголю;
-актом огляду на стан алкогольного сп’яніння з використанням спеціальних засобів, яким встановлено, що результат тесту огляду ОСОБА_1 позитивний 0.28 ‰;
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.09.2025 року;
-рапортом працівника поліції інспектора СРПП ВП №2 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області В.Петрина, в якому вказано, що враховуючи те що Львівський апеляційний суд 31.10.2025 року закрив справу щодо попереднього правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, правильною належить вважати кваліфікацію матеріалів справи за ч.1 ст.130 КУпАП;
-інформацією про отримання посвідчення водія серії НОМЕР_3 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-CD-диском з відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського події, яка мала місце 26.09.2025 року за участі ОСОБА_1 .
Згідно з ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно до п. 5 розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом №1395 Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015, у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, в якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.
Із довідки старшого інспектора з САП Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області капітана поліції О.Глинської встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП Шевченківським районним судом м. Львова постановою від 16.16.2025 року. Постанова набрала законної сили 27.06.2025 року. 
Постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 21.01.2026 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності направлено до ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області для належного оформлення.
Після повернення матеріалів справи, до таких надано рапорт інспектора СРПП ВП №2 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції В.Петрина, в якому вказано, що Львівський апеляційний суд 31.10.2025 року закрив справу щодо попереднього правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а тому правильною належить вважати кваліфікацію матеріалів справи за ч.1 ст.130 КУпАП. Просить вважати цей рапорт офіційний доопрацюванням матеріалів справи, що включає усунення зазначених недоліків, внесення уточнень щодо правильної кваліфікації.
Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у протоколі зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища та адреси свідків.
Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі - Інструкція №1376).
Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.
Суд також зазначає, що положеннями ст. 278 КУпАП та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 передбачено можливість повернення протоколу про адміністративне правопорушення відповідному правоохоронному органу для належного оформлення. Однак, ані норми КУпАП, ані положення Інструкції №1376 не визначають в який саме конкретний спосіб повинні усуватися недоліки протоколу. Положення Інструкції лише визначають, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, суд не погоджується з твердженнями захисника про те, що усунення недоліків протоколу не допускається шляхом складання рапорту, а тому суд відхиляє такі доводи захисника за їх необґрунтованістю.
Враховуючи викладене, дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не за ч. 2 ст. 130 КУпАП, що не погіршує його становище, не порушує його права на захист та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих протоколом.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повному обсязі доводиться вказаними вище матеріалами справи, відеозаписом події, на якому зафіксовані обставини щодо зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 та обставин проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику, враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, майновий стан особи, ставлення до вчиненого.
Обставин, що обтяжують або пом`якшують адміністративну відповідальність не встановлено. 
Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Призначаючи вид та міру стягнення, враховую обставини вчинення правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відтак приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, що буде достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню ним інших адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, пункту 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір” з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатнихосіб.
Станом на 01.01.2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2026 рік" становить 3328,00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 307, 308-310 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. 00 коп. – в дохід держави зпозбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) – 665 грн. 60 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя:        Олещук М.  М.