Справа № 496/1322/26
Провадження № 2/496/2398/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 року Біляївський районний суд Одеської області у складі: 
головуючої – судді Портної О.П.,
за участю: 
секретаря – Рябової А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом:  Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 37616221, місце знаходження за адресою: індекс 04070, Київська область, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, до
відповідачки:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,
вимоги позивача: про стягнення заборгованості,
представник позивача – будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, але прохальній частині позовної заяви, зокрема, зазначив про можливість розгляду справи у його відсутність та надав відповідне клопотання,
відповідачка – будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, -

В С Т А Н О В И В:
І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідачки.
1. 13.06.2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС»(далі – позивач та/або ТОВ «СВЕА ФІНАНС»), в особі представника, звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 (далі – відповідачка та/або позичальник) з вимогами про стягнення суми заборгованості у розмірі 87249,99 гривень за Договором № 1966344 від 19.12.2024 року та понесені позивачем судові витрати.
2. Свої вимоги мотивує тим, що 19.12.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (первісний кредитор) та  ОСОБА_1 було укладено Договір № 1966344 про надання споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. Первісний кредитор свої зобов`язання за Договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 25000,00 гривень шляхом перерахування їх на картку позичальника, яку останній вказав при оформлені позики. 28.07.2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та позивачем укладено Договір факторингу № 01.02-25/25, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-25/25, заборгованість позичальника за Договором № 1966344 складає 87249,99 гривень, яка включає в себе: заборгованість за тілом кредиту – 24999,99 гривень; заборгованість по відсотках – 49750,00 гривень; пеня – 12500,00 гривень. У зв`язку з вищевикладеним у позивача виникло право на звернення до суду з відповідним позовом.
3. Відповідачка відзив на позов не надала.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в прохальній частині позовної заяви, зокрема, зазначив про можливість розгляду справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи та надав відповідне клопотання. (а.с. 5, 7)
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2026 року цивільна справа № 496/1322/26 була передана до провадження на розгляд головуючій судді Портній О.П. (а.с. 10)
6. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 26.02.2026 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 13-14)
8. Відповідачка, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
9. Оскільки відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 Цивільно-процесуального кодексу України – шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, яке «вручене особисто» 09.04.2026 року (а.с. 17), в судове засідання не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
10. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
11. Верховний Суд у своїй Постанові від 29.04.2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
12. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин.
13. 19.12.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений Договір № 1966344 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» з додатками, відповідно до умов якого товариство надає клієнту позику в розмірі 25000,00 гривень строком на 350 днів. Стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту (350 днів). Знижена процентна ставка становить 0,25 % в день та застосовується у випадку, якщо позичальник, як учасник програми лояльності товариства, до 13.01.2025 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_2 . Узгоджено Графік платежів, що є Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1966344 від 19.12.2024 року. (ЕС)
14. На виконання первісним кредитором переддоговірних обов`язків, до матеріалів позовної заяви долучено Паспорт споживчого кредиту з яким було ознайомлено позичальника 19.12.2024 року. Інформація зберігає чинність та є актуальною до 21.12.2024 року. (ЕС)
15. З розрахунку заборгованості за Договором №1966344 від 19.12.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 28.07.2025 року становить 87249,99 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 24999,99 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 49750,00 гривень та заборгованості за штрафними санкціями станом на дату складання розрахунку в розмірі 12500,00 гривень. (ЕС)
16. Листом від 30.07.2025 року за вих. № 20250730-2087, ТОВ «ПЕЙТЕК» повідомило ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» про успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» на суму 25000,00 гривень: № транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 02cd63f7-dacd-48ce-a589-bff5a04bb57a, № транзакції в системі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» – bf78cfdd7ff6c58f2f36d2df3afd073a, Session ID – 028749105418, сайт торгівця - http://selfiecredit.com.ua, код авторизації – 161497, банк-еквайр - АТ «ПУМБ», дата і час створення - 2024-12-19 15:07:06, дата і час прийняття в роботу - 2024-12-19 15:07:08, дата і час виконання - 2024-12-19 15:07:09, призначення платежу: зарахування на картку, ЕПЗ 4028082000618700. (ЕС)
17. 28.07.2025 року між ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (Фактор) та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (Клієнт) укладено Договір факторингу № 01.02-25/25 з додатками до нього, відповідно до умов якого Клієнт відступає (передає) Фактору права вимоги, в Фактор набуває права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим договором. (ЕС)
18. Факт укладення Договору факторингу підтверджується копією платіжної інструкції № 10132 від 30.07.2025 року. (ЕС)
19. Згідно копії Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді від 28.07.2025 року до договору факторингу від 28.07.2025 року № 01.02-25/25 від 28.07.2025 року та Реєстру боржників в електронному вигляді до Договору факторингу від 28.07.2025 року № 01.02-25/25 та витягу з нього, до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 1966344. Розмір заборгованості складає 87249,99 гривень, в тому числі 24999,99 гривень – сума заборгованості за тілом кредиту, 49750,00 гривні – сума заборгованості за відсотками та 12500,00 гривень – сума штрафних санкцій. (ЕС)
V. Оцінка Суду.
20. В ч. 1 ст. 14 ЦК України закріплено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
21. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
22. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
23. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
24. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
25. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Цивільно-правове зобов`язання - це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З цього визначення випливає, що цивільно-правове зобов`язання – це таке правовідношення, в якому управомочна особа діє як кредитор, а зобов`язана особа - як боржник.
26. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
27. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
28. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
29. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
30. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.
31. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
32. Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
33. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
34. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
35. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
36. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
37. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
38. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
39. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
40. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.09.2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
41. Обґрунтовуючи право на стягнення заборгованості за Договором № 1966344 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 19.12.2024 року, позивач надав суду копію вказаного договору, копію листа ТОВ «ПЕЙТЕК», копію Договору факторингу № 25092025/1 від 25.09.2025 року та розрахунок заборгованості. 
42. З наданих позивачем документів вбачається, що первісний кредитор за Договором № 1966344 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 19.12.2024 року, свої зобов`язання виконав в повному обсязі. Натомість, в порушення вимог Закону, відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула. Протилежного відповідачкою суду не доведено.
43. Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором № 1966344 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 19.12.2024 року в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу та за відсотками за користування кредитними коштами є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
44. Щодо позовної вимоги про стягнення пені, штрафу, суд зазначає наступне.
45. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору між позивачем та відповідачем, тобто станом на 19.12.2024 року, так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
46. Враховуючи вищевказане, у задоволенні стягнення з відповідача на користь позивача пені (штрафу) в розмірі 12500,00 гривень слід відмовити.
47. Також, відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
48. Частинам 10, 11 ст. 265 ЦПК України кореспондують норми ч.ч. 11, 12 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», які конкретизують порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за алгоритмом (формулою), визначеним у рішенні суду. Зокрема врегульовано, що якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі; до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.
49. Правила ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України встановили виняток із зазначеного загального правила, надавши суду повноваження за результатами з`ясування характеру та правової природи матеріальних відносин між сторонами у справах про стягнення боргу, на який нараховують відсотки або пеню, продовжити нарахування відсотків або пені на період після ухвалення такого судового рішення. Правова мета приписів ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України передовсім полягає у наданні суду повноважень поширити дію постановленого ним рішення і продовжити нарахування пені або відсотків на майбутнє поза часовими межами, в яких суд розглянув і вирішив спір по суті заявлених позовних вимог про стягнення відповідних пені або відсотків, що має на меті позбавити кредитора потреби звертатися до суду з позовом про стягнення пені або відсотків за наступні періоди невиконання зобов`язання після того, як було ухвалено судове рішення. Формулювання вказаних норми процесуального права визначають право, а не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, відповідно суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, як-от: майнового стану відповідача, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великою Палати Верховного Суду від 05.06.2024 року у справі № 910/14524/22.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
50. Як вбачається з наданого платіжної інструкції № 195 від 30.01.2026 року (а.с. 6), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2662,40 гривні, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 2280,97 гривень (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 74749,99 грн. ? 2662,40 грн. ? 87249,99 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».
Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 536, 549, 611, 625, 634, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 79, 80, 81, 89, 128, 141, 247, 259, 263-265, 279-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС»до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
2. Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 37616221, місце знаходження за адресою: індекс 04070, Київська область, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, заборгованість за Договором № 1966344 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 19.12.2024 року у розмірі 74749,99 гривень, та суму сплаченого судового збору в розмірі 2280,97 гривень, всього 77030,96 гривень.
3. В решті позовних вимог відмовити.
4. Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, після припинення або скасування в Україні воєнного стану та спливу тридцятиденного строку з дня його припинення (скасування), нараховувати на суму заборгованості інфляційні втрати та 3 % річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України з дня набрання рішенням суду законної сили до дня фактичного виконання рішення за формулою: розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) - s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків; розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С - сума основного боргу; 3 - 3 % річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 37616221.
5. Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу інфляційні втрати та 3 % річних нараховуються на залишок заборгованості, при цьому день часткової сплати до періоду часу, за який здійснюється таке нарахування, не включається.
6. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
9. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
10. Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
11. Повний текст рішення складено 15.06.2026 року.

Суддя О.П. Портна