ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 року Чернігів Справа № 620/2318/26

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лукашової О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів її роботи з січня по грудень 2006 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди її роботи з січня по грудень 2006 року у Куликівському ліцеї Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка працювала у період з січня по грудень 2006 року у Корюківській середній школі, проте вказаний період протиправно не зараховано до страхового стажу у зв`язку з несплатою страхових внесків. 
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.
У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що підстав для зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду (2006 рік) немає, оскільки даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, сплату страхових внесків не підтверджено. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 з 15.08.1991 була прийнята на посаду вчителя фізики Куликівського СПТУ №30, 19.10.1993 звільнена у зв`язку з переводом на роботу в школу, з 20.10.1993 займала посаду вчителя фізики та астрономії у Куликівській середній школі, з 28.08.1997 була переведена на посаду вчителя математики та на теперішній час працює у Куликівському ліцеї Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, що підтверджується відомостями трудової книжки серії НОМЕР_1 від 15.09.1991 та довідкою від 05.01.2026 №03.
З наданих наказів по Куликівській ЗОШ І-ІІ ст. встановлено, що позивач у спірний призначалась до складу атестаційної комісії, їй надавалась відпустка з 19.06.2006 по 14.08.2006 та матеріальна допомога на оздоровлення, оголошувалась подяку за якісну підготовку школи до нового навчального року, позивач була призначено класним керівником 9-А класу, учні позивача брали участь у районній олімпіаді та отримували призові місця, у зв`язку з чим їй було оголошено подяку. Також наказом визначалась тарифікації педагогічних кадрів на 2006-2007 навчальний рік, зокрема і щодо позивача. 
Архівною довідкою трудового архіву Куликівської селищної ради від 07.01.2006 №Д-5 підтверджено отримання позивачем заробітної плати протягом 2006 року.
Куликівську середню школу 01.08.2018 перейменовано з Куликівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Куликівської районної ради на Куликівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Куликівської селищної ради, 30.08.2019 року перейменовано на «Куликівський заклад загальної середньої освіти І ІІІ ступенів» Куликівської селищної ради, 11.08.2022 року перейменовано на Куликівський ліцей Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області.
Відповідно до довідки форми ОК-5 відомості про сплату страхових внесків за 2006 рік відсутні.
На звернення позивача відповідач листом від 11.02.2026 повідомив, що інформація про стаж застрахованої особи формується згідно із нарахованою заробітною платою, своєчасною сплатою страхових внесків та поданням звітності. Якщо сплату не було своєчасно проведено або не подано звіт, то дані про стаж сформуються тільки після повного погашення заборгованості по внесках та подання звіту.
Вважаючи, що відповідач протиправно не врахував період роботи з січня по грудень 2006 року до страхового стажу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (надалі по тексту - Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (надалі по тексту - Закон №1058-ІV).
Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону № 1058-ІV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).
Суд зазначає, що порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у статті 20 Закону №1058-IV .
Відповідно до частини 1 статті 20 Закону №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Згідно із частиною 3 статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Частиною 6 статті 20 Закону №1058-IV визначено, що страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина 10 статті 20 Закону №1058-IV).
Згідно із частиною 12 статті 20 Закону №1058-IV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Відповідно до положень статті 106 Закону №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідності до статті 4 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"(далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Згідно з приписами частини 2 статті 6 Закон № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску
Згідно із частинами 11 статті 9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
З огляду на положення частин 1 та 2 статті 24 Закону № 1058-IV законодавцем визначено дві обов`язкові умови для включення стажу роботи особи до страхового стажу, а саме:
1) особа підлягала Загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню;
2) сплата страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Як вказано у частині 2 статті 24 Закону №1058-IV, даними, за якими територіальними органами Пенсійного фонду України обчислюється страховий внесок, зокрема й щодо сплати страхових внесків, є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків покладено на страхувальника.
Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що позивачу період з 01.01.2006 по 31.12.2006 працювала вчителем «Куликівський заклад загальної середньої освіти І ІІІ ступенів» Куликівської селищної ради, 11.08.2022 року перейменовано на Куликівський ліцей Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, проте за вказаний період роботодавцем не було нарахувано та сплачено внески до Пенсійного фонду України або не подано відповідну звітності, у зв`язку з чим позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи в Куликівській середній школі у спірний період, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Зважаючи на те, що обов`язок щодо сплати страхового внеску, так і обов`язок по його нарахуванню та подання звітності покладено саме на страхувальника (роботодавця), а отже і відповідальність за неналежне виконання обов`язку покладено також на страхувальника, а тому на позивача не можуть покладатись негативні наслідки за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 01.11.2018 у справі №199/1852/15-а, від 27.02.2019 у справі № 638/5795/17, від 31.10.2019 у справі №683/1814/16-а, від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а та від 26.03.2020 у справі №299/3616/16-а, від 02.08.2022 у справі №560/4616/20.
З таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач не зарахувавши до страхового стажу позивача період роботи в Куликівській середній школі з 01.01.2006 по 31.12.2006, що підтверджується матеріалами справи, діяв неправомірно, всупереч нормам чинного законодавства України та допустив обмеження прав та свобод позивача, тому ефективним способом захисту його прав буде визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи позивача в Куликівській середній школі з 01.01.2006 по 31.12.2006.
Вимога зобов`язального характеру є похідними від першої вимоги, яка задоволена судом, тому також підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За нормами частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1064,96 грн.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в Куликівській середній школі з 01.01.2006 по 31.12.2006.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в Куликівській середній школі з 01.01.2006 по 31.12.2006.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1064,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ 21390940 ).

Повне судове рішення складено 28.04.2026.
Суддя Олена ЛУКАШОВА